508 
Poiseuille upptäckte 1836, att den framåt 
Cireu- löpande strömmen i blodkärlens = capillärgrenar, 
MN närmast imtill dessas väggar, omgifves af ett 
klart, genom adhesionen stillastående lag af se- 
rum, som innehåller små runda kulor; att blod- 
kulor, som komma tätt intill detta lag, synas rulla 
derpå och att om de komma alldeles in deruti 
stanna de. Weber antog sedan att detta lag är 
genom en hinna skildt från blodströmmen, så alt 
det skulle utgöras af ett lymphatiskt kärl som om- 
gåfve blodkärlet. Gluge har ytterligare undersökt 
förhållandet, och öfvertygat sig om oriktigheten af 
denna sednare åsigt. Han har sett de små lymph- 
kulorna så väl som de större, egentliga blodku- 
lorna, ombyta plats, utan att circulationen stördes 
och utan att någon mellanliggande del hindrade. 
Det stillastående laget (couche inerte) upptager ända 
till 3 af capillär-kärlets diameter. I lungan (af 
grodor) finnes det äfven, men är der mångfaldigt 
tunnare. - Ann. «Sc. : Nat. vol. XI; 4839, p; 58: 
Flourens, experimenter på mechanismen af 
pulsådrornas rörelser, Ann. Sc. Nat. vol. 7, p. 101. 
T. C. Roden, The valvular structure of the 
veins, Oxford 41839, 8:0 (”being the Warneford 
price essay for 1838”). 
Rhodizon- Vid Naturforskarnes möte i Prag föredrog D:r 
SR eller sina undersökningar af Rhodizon-syran, 
en sur oxydationsgrad af kolet, som spelar en vig- 
tig rol i djuriska kropparne, och af bonom anses; 
vara orsaken till blodets röda färg. Den ger mest 
röda salter. Dess förening med Baryt är skönt 
karminröd och visar, vid starkt ljus eller efter 
gnidning med en glatt kropp, en papegojgrön 
skiftning. Saltet med kali eller natron är blod- 
rödt med dylik blågrön glans. Blott med ägghvita 
bildar rhodizonsyran en gul förening; den kan med 
konst eftergöras och liknar fullkomligt ägg-gula. 
