SD 
7:o NERVSYSTEM och SINNESORGANER. — Nervsy- 
Nervsystemets inre struktur och nervtrådarnas för- ”tikla 
lopp har utgjort föremål för många utmärkta for- trådar. 
skares undersökningar. Ehrenberg upptäckte”) 
att hjernahs hvita massa alldeles ej utgöres af punkt- 
formiga kulor, såsom man förut allmänt antog, utan 
att den består af temligen fina rör, med flytande 
oljelikt innehåll, hvilka öfvergå i nerverna och 
utgöra dessas primitivtrådar. Dessa rör äro, enligt 
E., i hjernan, till större delen till varikösa, eller 
perlbandslika, så att man lätt kunde anse dem för 
sammansatta af rundade leder. Svårigheten att fin- 
na och undersöka dem ligger ej i deras finhet, 
utan i deras mjukhet, ty i hjernan gå de sönder 
vid den minsta sträckning. De äro der gröfre än 
andra elementardelar i kroppen, nemligen af 75 —+; 
millimeters diameter. (Hos en Kanin hade de 
0,0099”, hos Rudan 0,0053” enligt Treviranus). 
Då denna oväntade upptäckt föranledde undersök- 
ningar af nästan alla Anatomer och Physiologer, 
som dels bekräftade, dels bestridde densamma, 
blefvo med detsamma en förvånande mängd de- 
taljer öfver nervsystemets byggnad upplyste. Tre- 
viranus fann att hjernrören ej i naturliga till- 
ståndet voro varikösa, utan blefvo det vid under- 
sökningen, genom inflytandet af torkning, tryckning 
och isynnerhet blötningen i vatten, samt att då de 
undersöktes i ägghvita, som ej utöfvar någon sär- 
deles verkan på dem, bibehålla de sig jemna och 
cylindriska i hjernan liksom i nerverna. 
Tillvaron af ihåligheten i nervernas elementar- 
trådar bekräftas af Purkinje; Isis 1838, p. 581. 
Det har blifvit med full säkerhet utredt att 
dessa rör, hvarken i hjernan eller i nerverna ana- 
2 = Abhandl. 1834, publicerade 1837. Jemf. Fries årsb. 
1834. 
