522 
det synes att den ej står så isolerad, som man van- 
ligen trott. V. anser densamma allenast såsom den 
primära, allmänna verteber-nerven, och yttrar be- 
stämdt, att den, liksom alla andra nerver, utgör 
en del af det allmänna cerebro-spinala nervsyste- 
met, samt att hela nutritions-processen, liksom kän- 
sel och frivillig rörelse, föregår under dettas in- 
flytande. De trådar, som man ansett för grå ner- 
ver, hörande till det så kallade gangliösa systemet, 
visas af honom ej sammanhänga med ganglierne, 
utan blott med deras slidor, och ej vara annat än 
cellväfstrådar. Dessa s. k. grå nerver försvinna, 
enligt honom, innan de hunuit till tarmkanalen 
m. m., och i extremiteterna hafva inga nerver kun- 
nat framvisas, som skulle höra till det antagna 
gangliösa systemet. (Valentin de functionibus 
Nervorum cerebralium et N. Sympathici, libri 4, 
Bern 1839, 4:o — samt hans Repertorium 1839, 
1840. Jemför härmed M. Halls, nyss förut omta- 
lade uppsats). Man kan ej undgå att finna denna 
åsigt bättre öfverensstämma med de icke vertebre- 
rade djurens byggnad, hos hvilka alla funcetioner 
försiggå med ett enda nervsystem, än den äldre 
läran om ett dubbelt nervsystem hos vertebre- 
rade djuren. 
Angående betydelsen af nervus vagus och ac- 
cessorius , yttrar Mäller, i anledning af Bendz, 
de consensu inter N. vagum et accessorium, Havnize 
1836, att redan Görres, år 1805, tillfölje af dessa 
nervers läge, ansett dem förhålla sig till hvarandra 
såsom bakre och främre rötter af en spinalnerv. 
N. vagus kan anses för en känselnerv och N. acces- 
sorius såsom rörelsenerv, men båda tyckas hafva 
något blandade egenskaper. N. hypoglossus är på 
samma sätt en rörelsenerv, som dock genom för- 
bindelser med 1 och 2 hals-nerverna innehåller 
