548 
S. Mquoreus A 9 är större, med stjerten knappt 
längre än den öfriga kroppen. 
S. Anguinus Yarr, 79 är alltid mindre, med 
stjerten 3å+ längre än kroppen, och förekom- 
mer vida allmännare. 
Härtill får jag lägga, att jag, under ett kort 
besök i Bohuslän förliden sommar, fann Yarrells | 
uppgifter gälla äfven för vår vestra kust; hans S. 
anguinus är äfven der allmän, och skiljer sig dess- | 
utom genom sin rundade, eller, mellan de båda 
sidokölarne, nästan platta rygg, från S. Äquoreus , 
som har ryggen skarpt kölad. Vid våra kuster 
finnas alltså 5 arter af Syngnathus. De arter som 
Fries kallat Syngnathi Ophidi, uvgöra slägtet Scy- 
phius Risso. 
En rättelse med afseende på figuren af S. 
Ophidion” Bloch, har af Eries blifvit införd :i 
Wiegmanns Archiv 1838, p. 374. Blochs S. Oph. 
är nemligen ej Linnés art, utan just den nyss 
anförda formen, som Fries ansåg för hannen af 
S. zequoreus. Wiegmann hade påstått motsatsen, 
tillfölje af ett exemplar, som fans i Blochs samling. 
AR Sedan Fries hade utredt arterna af Syngna- 
Or TYS upptäckte han en ganska märkvärdig form- 
nathus. förändring, eller en sort metamorphos, hos SS. 
lumbriciformis. "Ungen har nemligen, då den nyss 
lemnat ägget, både bröst- och stjertfenor, och be- 
tjenar sig af den sednare för att simma. Såsom 
äldre saknar den stjertfena och simmar ej eller 
dåligt, utan klättrar bland hafs-tången, och be- 
gagnar sig dervid af stjerten för att gripa omkring 
stjelkarne. (Vet. Ac. Handl.: 1837; p: 59). 
Filen. AÅfven de Svenska arterne af slägtet Raja 
Raja. blefvo af Fries, till artskillnader och synonymi 
fullt utredde. Han har afhandlat detta slägte i 
Vetenskaps Academiens Handlingar 1838, p. 126. 
