Sak bua VTT 
Om aceton som stofvexelprodukt. 27 
Et saadant forhold finder sted under omsætningen af 
et andet stof i organismen, nemlig sukkeret. Vi ved, at 
der stadig dannes og atter destrueres sukker, og at blodet 
indeholder en vis mængde (1 til 1,5 pm.), som af nyrerne 
tilbageholdes og ikke gaar over i urinen. Det ligger da 
nær at spørge om, hvorvidt acetonet forholder sig paa lig- 
nende maade, om det repræsenterer et stofvexelprodukt af 
samme rang og betydning for organismen som sukkeret 
Til besvarelse af dette spørgsmaal kræves, ligesom for 
sukkerets vedkommende, kjendskab til en række omstændig- 
heder vedrørende acetonets forhold i organismen, først og 
fremst til blodets gehalt paa aceton i forskjellige kargebeter, 
ved forskjellig ernæring, i pathologiske tilstande, der med- 
fører acetonuri o. s. v. Herom foreligger der hidindtil kun 
yderst sparsomme oplysninger. v. Jaksch®) har destilleret 
blod og forskjellige menneskelige organer med vand og i 
destillatet paavist spor af aceton. Devoto*) har undersøgt 
blodets gehalt paa aceton ved acetonuri og fundet den meget 
liden (0,02—0,09 pm.), selv naar urinen indeholdt rigelig ace- 
ton. Stilles disse angivelser ved siden af den omstændighed, 
at selv smaa mængder aceton (10—20 mer.) fremkalder 
acetonuri, naar de bringes ind i de cirkulerende vædsker 
hos dyr, og Rosenfelds3%) erfaring, at mennesker ikke 
engang formaar at omsætte fuldstændig 5 gr. aceton, naar 
de bringes ind i tarmkanalen, saa synes deraf at fremgaa, at 
acetonets forhold i organismen er et ganske andet end suk- 
kerets.  Sukkermængden i blodet er langt større end aceton- 
mængden og kan til en vis grad forøges (indtil ca. 3 pm.), 
uden at der kommer glycosuri. Claude Bernard*) angiver, 
at han paa kaniner har indsprøitet subcutant 2 gr. drue- 
sukker uden at faa glycosuri. 
