Om aceton som stofvexelprodukt. 63 
Som afslutning paa dette arbeide finder jeg det natur- 
ligt i nogle korte sætninger at samle de resultater, som 
fremgaar af alle hidtil udførte forsøg over den alimentære 
acetonuri hos mennesker: 
1. Acetonuri opstaar, naar der i næringen ikke tilføres 
tilstrækkelig kulhydrater. Naar saadanne omsættes i 
organismen, har de en eiendommelig evne til at hindre, 
at der opstaar acetonuri, eller at undertrykke en alle- 
rede bestaaende acetonuri. 
Næringen maa indeholde betydelige mængder kul- 
hydrater (100—200 gr.) for at der ikke skal opstaa 
acetonuri. 
2. Ved ren æggehvidenæring opstaar der svag acetonuri, 
som yderligere aftager med stigende mængde af ægge- 
hvide i næringen. Ved absolut hunger, ren fedtnæring 
eller blandet æggehvide- og fedtnæring med stor fedt- 
gehalt opstaar en betydelig acetonuri. Omsætning af fedt i 
legemet synes at være den væsentligste aarsag til en 
acetonuri, og i betragtning af, at der ved absolut hun- 
ger opstaar høigradig acetonuri, synes omsætningen af 
legemsfedt og fedt i næringen i denne henseende at 
forholde sig ens. 
Hvis de ved mine dyreforsøg vundne resultater tør 
overføres paa mennesker, saa kan dertil endnu føies: 
3. Organismen har til en vis grad evnen til at omsætte 
aceton. Dog er denne evne ikke tilstrækkelig effektiv 
til at hindre acetonuri, naar der i de cirkulerende 
væsker findes mere end de normale spor af aceton — 
antagelig et par milligram i 100 ccm. — En acetonuri 
synes derfor ikke at skyldes en svigten af denne evne, 
men en forøget dannelse af aceton. 
