6 R. Collett. 
Farven er hvidagtig langs Ryglinien, forresten graabrun. 
Udbredelse. Denne Art staar E. clypeata, Günth. 
1860 (fra Havet omkring Cap) nær, men adskiller sig, ifølge 
denne Forf., fra denne ved sin noget længere Mundaabning, 
samt noget længere Ventraler og Pectoraler. 
Typ-Exemplarerne af E. albescens ere fra Japan; desuden 
eier British Museum Jixemplarer fra Havet udenfor China, 
samt fra Havet søndenfor New Guinea; ligeledes er et 
Exemplar taget ved La Paz i den Californiske Golf. 
Fra Atlanterhavet foreligger den fra Madeira, hvorfra 
British Museum, (ifølge en skriftlig Meddelelse af Dr. Bou- 
lenger), har modtaget Exemplarer gjennem Dr. Johnson. 
Echeneis remora, Lin. 1766. 
Echeneis remora, Lin. Syst. Nat., Ed. XII, p. 446 (1766). 
Et Exemplar med en Totallængde af 104 mm.; Suge- 
skivens Pladepar er 19. 
Udbredelse. Synes at være den hyppigst forekom- 
mende Echeneis-Art, og findes i Regelen i talrige Exemplarer 
i de fleste Museer. Saavidt der herom haves nogen Oplys- 
ning, ere disse næsten altid tagne fra pelagiske Hai-Arter 
(især Carcharias-Arter), og E.remora har derfor en vid Ud- 
bredelse i næsten alle varmere og tempererede Verdenshave. 
I de europæiske Farvande forekommer den i Middel- 
havet lige ind til Grækenland, dog idethele her ganske 
sparsomt; ved Vest-Europa ere enkelte Exemplarer tagne i 
Golfe de Gascogne, samt mod Nord saa langt som ved de 
britiske Kyster. Ved de nordeuropæiske Kyster vides den 
