20 R. Collett. 
lig ved sin relativt lange Pectoral, der her har mindst 
samme Længde, som Legemets Høide over Pectoralens Rod, 
(oftest er den betydeligt længere) medens den hos de 2 
øvrige Arter er betydeligt kortere, end denne Høide. I 
Totallængden indeholdes Pectoralen 6,5 til 7,0 Gange. 
Det store Individ (fra 1880) var fuldt udvoxet, og Arten 
opnaar sandsynligvis sjelden en betydeligere Størrelse. Det 
var en Han, med store og svulmende Testes; Ventrikelen 
var tom. 
Den guldgule Plet paa Operculum har hos det store 
Individ neppe været særligt fremtrædende, og er nu aldeles 
forsvundet. Hos de yngre Individer var den særdeles 
ioinefaldende, intens farvet, og skarpt begrænset. 
Udbredelse. Mugil auratus er fornemmelig udbredt 
i Middelhavet, hvor den paa de fleste Steder er talrig, 
idetmindste mod Øst til Sicilien. 
I Atlanterhavet er den funden mod Vest ved Madeira 
og Canarerne, og forresten langs Portugals og Frankrigs 
Kyster op til Canalen, hvor den viser sig sjeldnere. Ved 
Englands Kyster forekommer den sparsomt,!) og den synes 
ikke regulært at overskride Nordsøen; et Exemplar er fan- 
get i Kattegat i October 1852, og opbevares paa Museet i 
Kjøbenhavn; et andet er fanget udenfor Strömstad i August 
1877, og indsendtes til Riks-Museum i Stockholm. 
Endelig foreligge de ovennævnte Exemplarer fra Chri- 
stianiafjorden 1880 og 1896; ved den sidste Leilighed synes 
en hel Stime at have berørt Landets Sydkyst. 
1) Den er helt forbigaaet i Days store Værk: “Fishes of Great 
Britain and Ireland.“ (London 1880 — 84). 
