4 Anathon Aall. 
det nyere akademi og navnlig hos Arcesilaos er det kunst- 
ordet for vort begreb, hvilket denne skole just har for- 
tjenesten af at have indført i filosofien. Med <0 e5hoyov 
alternerer to midavov af roden metdw, overtaler. Udtrykket 
betegner altsaa det, der anbefaler sig til at antages. Hertil 
svarer det latinske probabile, hvilket ord ogsaa er gaaet 
over i fransk, og som i engelsk er den typiske betegnelse. 
Roden: probare, at give noget sin tilslutning, antage det 
for trolig. Ved siden heraf lober en anden række udtryk, 
som kan siges at slutte sig nærmere til begrebets logiske 
eiendommelighed, saaledes som det genetisk er begrundet. 
Foruden de ovennævute ord har grækerne ogsaa 75 etuos 
samt endelig éuvasw; sidste ord (dannet af éugatvouar) bety- 
der afspeiling, speilbillede; udtrykket danner en direkte 
forestillingsanalogi med =o eixös, som betegner det, der har 
billedlighed. Paa latin har vi verisimile: det, der har lighed 
med verum, det sande; ordet er kurant 1 fransk, hvor det 
lyder vraisemblable, medens det engelske versimilar, som vi 
finder hos ældre klassikere, formodentlig er forekommet for 
reflekteret til at finde indgang i sproget. Det fuldstændigste 
sproglige sidestykke hertil danner det tyske wahrschemlich, 
vort sandsynlig, svensk sannolik, (hvormed kan sammen- 
lignes det engelske adverbium likely). Her foreligger sprog- 
psychologisk samme fænomen, og det synes rimeligt at an- 
tage, at de forskjellige ord har sproghistorisk forbindelse. 
Forudsætningen for vocabulets dannelse er en logisk abstrak- 
tion, efter hvilken væsen og udseende er holdt ud fra hin- 
anden. Skepsis med hensyn til det adækvate i sansefore- 
stillinger maa — efter en nærliggende slutning — være 
mindst lige gammel som vort begreb. Forøvrig er ved 
sidste række af betegnelser den etymologiske analogi til 
begrebet efter dets logiske betydning meget karakteristisk, 
