Om sandsynlighed og dens betydning logisk betragtet. 13 
saadan forestilling fremtræder nemlig der, hvor man er klar 
over, at intet bevis for omvendt forhold er givet vor be- 
vidsthed, men paa den anden side ved, at man endnu ikke 
fuldt har overskuet den hele række af antecedenser. Er 
imidlertid skalaen bleven saa hoi, at den har naaet et vist 
maal, saa er bevidstheden beroliget, og kriteriet «relativt» 
ombyttes med «absolut» — det sandsynlige bliver det visse. 
Sandsynligheden bliver saaledes ligesaalidt som mulig- 
heden udtryk for et existensialforhold. Den udtrykker en 
logisk relation. Saavel mulighed som sandsynlighed er 
subjektiv. En indre forskjel gjør de 2 begreber imidlertid 
i vor undersøgelse til adskilte gjenstande, noget der ogsaa 
berettiger til særbestemmelser. Medens muligheden logisk 
kan betinge en modsætning, fremtræder sandsynligheden altid 
som et resultat af en saadan, som en kvotient. Det oven 
paaviste har nu lært os i denne kvotient ikke at vente et 
positivt tal, men en irrational størrelse, 
eller formuleret som lov: 
ADE FORMEL. 
Den problematiske sandsynlighed udtrykker ikke et 
forhold til det absolute, men et forhold til et vist antal 
forestillede betingelser. 
I livet maa derfor konsekvent den ene komme til at 
regne det for en sandsynlighed, som efter den andens ud- 
regning er en usandsynlighed. 
Noget anderledes stiller sagen sig for den mathematiske 
sandsynligheds vedkommende. Giver sandsynlighedsbereg- 
ningen end tidt et temmelig svingende kvotum, saa beror 
dette paa experimentets egen natur, men skulde hverken 
hidrøre fra usikkerhed i methode eller uvished med hensyn 
til de størrelser, den opererer med. Den disponerer over 
