6 
N 
LE 
9 Anathon Aall. 
definition efter sandsynlighed bliver en upaalidelig, saaledes 
er vort begreb heller ikke brugbart inden den vigtigste af 
alle methodiske former, beviset. Sandsynligheden selv er 
jo fremgaaet ved en forestillingsproces, hvor det, der 
bestemmer udslaget, ikke er en lovmæssig størrelse, men 
et rent kvantitativt forhold. Den betyder derfor ikke selv 
sandhed, men en gradualbestemmelse mellem en forestilling 
og sandheden. Vor viden bliver ved sandsynligheden intet 
nyt indhold tilført. Den kan være et psychologisk væsent- 
ligt, stundom eneste præmis for en overbevisning, men er 
altid hos det kritiske menneske ledsaget af en lidende 
bevidsthed om, at denne overbevisning da ikke er logisk 
afsluttet og absolut. Den logiske virksomhed ved dannelsen 
af en sandsynlighedsdom bestaar i en udmaaling. Og samme 
kritiske omhu, som i almindelighed har anvendelse under 
domsdannelsen paa begrebet, maa anvendes ligeoverfor den 
slutning, man drager paa sandsynlighedspræmisser. Og dog: 
nødvendig bliver en sandsynlighedsslutning trods al anvendt 
kritik ikke. Man kan akkumulere de grunde, hvorpaa man 
bygger en sandsynlighedsdom, til det uendelige, nogen 
mathematisk vished kommer der dog ikke ud deraf, saalidt 
som en mands forestilling omsætter sig i kjendsgjerning, 1 
og med den omstændighed at denne forestilling bliver til 
et folkeonske. 
Det oven udviklede kan formuleres i folgende logiske lov: 
6TE FORMEL. 
Sandsynligheden kan finde anvendelse induktivt til 
domsdannelse, men den er ikke brugbar (argumentativt) i 
en syllogisme til bevis. 
Sandsynligheden som logisk forholdsbegreb modsvares 
erkjendelsestheoretisk af. meningen, hvis væsentlige kilder 
