18 H. Geelmuyden. 
anvendes for Horizontal-Intensiteten. Tiden for Solens Op- 
gang er betegnet ved en paa hver Curve anbragt Tverstreg 
med Mærket ©; de to tykkere Tverstreger August 8, 
mærket B og E, betegner Formørkelsens Begyndelse og 
Ende i Christiania. 
Hvis man vilde indskrænke sig til at sammenligne For- 
holdene under Formørkelsen med de tilsvarende Curver for 
de to nærmest foregaaende og den ene efterfølgende Dag, 
saa udmærker August 8 sig paa en iøinefaldende Maade 
ved større Ro, idet Deklinationen med ringe Fluktuationer 
har holdt sig om 11° 44‘, medens den de andre Dage varie- 
rede meget stærkere, og navnlig den sidste Dag i mindre 
end en Time aftog fra 11° 57’ til 11° 41% det samme var 
Tilfældet med Intensiteten, hvor Curven Aug. 8 er næsten 
retliniet. 
At dette imidlertid ikke kan tilskrives Solformørkelsen, 
men maa have sin Grund i tilfældige Perturbationer de andre 
Dage, viser sig, naar man udstrækker Sammenligningen til 
de to første Dage, hvis Curver for begge Elementer viser 
den samme Ro. Derimod fremgaar her en anden Forskjel: 
Medens Deklinationen August 8 har holdt sig nogenlunde 
konstant, har den August 4 og 5 været langsomt aftagende, 
og medens Intensiteten under Formørkelsen har været 
næsten konstant, med en ganske svar Aftagelse, har den 
de to første Dage været langsomt tiltagende. 
Hvorvidt man heri kan spore en Virkning af Formør- 
kelsen, som i dette Tilfælde vel nærmest maatte betragtes 
som en Forlængelse af Natten, kan nok være tvivlsomt, men 
har dog nogen Sandsynlighed for sig. Ifølge tidligere konti- 
nuerlige Observationsrækker i Christiania er det gjennem- 
snitlige Forhold det, at Deklinationen i de tidlige Morgen- 
timer holder sig under smaa Fluktuationer nær sit Minimum 
