Norske hydrachnider. 35 
E. Claparède gjort anvendelse af en bekjendt natur- 
lov. Han siger (i «Studien an Acariden», Zeitschr. 
f. wiss. Zool. 18 Bd. 1868, pag. 447): «so lange 
die Anzahl der Saugnäpfe (kjonskopper) nur 
eine geringe ist, d. h. z. B. nur 4—6 Paar betrigt, 
dann bleibt dieselbe ganz unveränderlich» ete. 
H. longipalpis har regelmæssig 3 par kjønskopper 
(0: 3 paa hver kjonsplade). Men jeg har fundet flere 
eksemplarer, hvor den ene side var normal, den 
anden havde 2 store kj.kopper og 2 å 3 haarpapiller 
eller smaa kj.kopper; i Kullebundvand fandt jeg endog 
et eksemplar med kun 1 stor kjønskop paa 
den ene side (og 1 par bitte smaa). Lignende vari- 
ationer har jeg seet endnu hyppigere hos Limnesia- 
arter (hvad især dr. Koenike har omtalt); men hos 
L. er det lettere forklarlig, da der regelmæssig findes 
flere smaa kj.kopper eller haarpapiller mellem de 
å store. 
I farve varierer denne art undertiden meget. 
F.: Østensjø i Østre Aker og Østensjø i Aas; 
Gjersjo, Kullebundvand; Glommen og Øieren ved 
Øiene og Fet (prof. G. O. Sars); et lidet vand ved 
Leangen i Asker; Dæhlivand og Staavivand i Bærum; 
Afskaaken og elv ved Mesna (Lillehammer); Terninga 
ved Elverum; Aasta-elv; mosbevokset skovbæk 
mellem Storsjø og Kjemsjø ved Koppang; bæk ved 
Singsaas; bæk mellem øvre og nedre Svarttjern ved 
Vold (Støren); Langvand, Skjegstadvand (ved Thrond- 
hjem); elv til Hermstadlaugen, elv ved Ramsø (Stads- 
bygden; elve ved Byvatn (Skogn); bæk nær Hegre 
i Stjørdalen. 
