40 Sig. Thor. 
Det, som skiller Rivobates fra Hygrobates, er kjøns- 
feltet med kjønspladerne og deres kjønskopper. 1 disse 
dele nærmer À. sig lidt til Acercus latipes. 
Ikke alene er kjønskoppernes tal større end hos nogen 
hidtil kjendt Hygrob.-art. De europæiske arter har sed- 
vanlig kun 3 paa hver side (denne 19—25), en amerikansk 
9—12 (multiporus). Men kjønskoppernes form og størrelse 
er forskjellig fra alle (ogsaa fra de amerikanske efter dr. 
Koenikes tegning). Hygrobates har normalt store aflangt- 
ringformige (pæreformige) kjønskopper med en stor pore i 
midten; — hos Rivobates er kjønskopperne smaa kantede, 
støder nær til hinanden som celler og mangler den store 
pore, men har en mindre. 
Koppepladerne ligger hos Rivobates (især hos 9) langt 
bagover, gaar bagenfor kjønsklapperne og kjønssprekken og 
omslutter hos © ikke den forreste del af klapperne (som 
hos Hygrobates). 
Kjønssprekken og klapperne har forøvrigt lignende form 
som hos Hygrobates. Mellem 2’s sprikende kjonsklapper 
kan sees en indre sprek. 
1. R. norvegicus, nov. sp. (pl. I, fig. 10; pl. II, fig. 20) 
Længde 1,1—1,3 mm., bredde 0,9—1 mm., tykkelse 
0,7—0,9 mm. Øinenes afstand 0,4 mm. Farven 
brungul (rygflekkerne udbredt over næsten hele ryg- 
siden), fortil ved øinene lysere gul; derfra gaar 2 
smale gule streger bagover. Ryglinjen smal, hvid, 
sterkt grenet. Under er farven lysere, især fortil 
graagul, bagtil brun, kjønsfeltet med en hvid flek, der 
straaler ud til siderne med flere grene. Epimererne 
sidder langt fortil og er smaa, især synes 4de par 
