66 Sig. Thor. 
Hydryphantes ruber, Thyas og Curvipes-nymfer. Hele somme- 
ren laa disse bredder ganske tørre, over 20 meter fra 
elven. Ude i elven fandtes ganske andre arter i mængde 
(Hydrochoreutes, Hygrobates longip., Atax crassipes, Piona, 
Eylais og fl), men kun ganske enkeltvis Hydryphantes ruber. 
I Sognsvand (Vestre Aker) har prof. G. O. Sars bemerket 
talrige hydrachnider. Ved min undersøgelse ihøst (*4/s) var 
vandstanden meget lav, bredderne torre. Ude i vandet stod 
kun enkelte planter (Nymphea, Sparganium-, Eqvisetum-, 
Potamogeton-arter), mellem hvilke kun faa hydrachnider 
(Limnesiamaculata Diplodontus despictens, Arr. emarginator og 
Arr. pustulator) fandtes. Ude paa dybet fiskedes med 
planchton-haav rigelig af Curvipes-nymfer og enkelte voksne 
C. dubius i forskjellige dybder fra bund til overflade 
men ingen af de ved bredden fundne. 
I enkelte hydrachnologers afhandlinger cfr. Neuman: 
«Om Sveriges Hydr.» meddeles, at hydrachniderne om vin- 
teren ligger i dvale i bundmudder, mose, vandplanter og 
lignende. Derimod har jeg ingen nøiere meddelelser kunnet 
finde om deres liv eller forhold i tørkeperioder om sommeren. 
Det ser ikke ud, som om de lægger særlige vintereg; de 
fleste synes heller ikke at være seiglivede, saa de kan ud- 
holde tørke. Mest udholdende synes enkelte ungdomsformer 
og de pantserklædte arter Arrenurus at være. Meget seiglivet 
viser ogsaa den bløde Limmochares sig. Den kan leve og 
trives udmerket i flere maaneder i et lidet vandglas uden 
anden føde end de infusionsdyr, sop, alger og lignende som van- 
det tilfældig indeholder. Den synes ikke at behøve større dyr 
til næring, jeg har aldrig seet den angribe end ikke en Cru- 
stacé. (Dens modstand mod tørke kjender jeg dog ikke). 
Af andre mindre rovgjerrige vil jeg nævne Hydryphantes ruber, 
Diplodontus despiciens, Eylais extendens, Lebertia og enkelte 
Hygrobates-spp.  Derimod viser Curvipes- (især Bruzehi) og 
