BED 
Vinteræggene umiddelbart før og efter Fødselen'), og som 
Sommeræggene mangle. Jeg anseer den for et Chorion, der 
afsondres af det tykvæggede Ovarium, paa samme Maade 
som hos en stor Mængde andre Arthropoder.. Om Choriet senere 
størkner til en fast Skal, eller holder sig som en gelatinøs 
Kapsel, er mig ikke klart. Det sidste antager jeg dog for 
rimeligst, da det ved den Fødsel af Vinteræg, som jeg iagttog, 
ikke strax coagulerede, men opløste sig og forsvandt sporløst 
i Vandet paa Objectglasset. Fødselen af begge Slags Æg 
foregaaer iøvrigt paa ens Maade. 
Holopedium gibberum Zadd. — Undersøger man den 
fuldt udviklede Unge, vil man finde de første Anlæg til Ova- 
riet langt tilbage i Abdomen, tæt foran den egentlige Hale. 
Her ligger Oviducten, der allerede tidligt er synlig, og umid- 
delbart ved dennes Begyndelse en lille langagtig, senere ten- 
dannet Sæk -=[Fig. 16] med ganske gjennemsigtige og meget 
tynde Vægge. Den indeholder en Hob af smaa, farveløse, 
tykvæggede Blærer med en stærkt lysbrydende, central Kjærne 
ligesom hos Leptodora; disse Blærer ligge heller ikke hos 
Holopedium umiddelbart op til hverandre, men man iagttager, 
at de holdes adskilte ved en klar Mellemsubstants, der dog 
omkring de mindste Blærer kun er tilstede i ringe Mængde. 
Fra den Oviducten modsatte Side af Ovariet gaaer en lang 
hindeagtig Streng hen til Hjerteregionen [Fig. 16 p|. Det er 
ingen simpel Bindevævsstreng, men den giver aldeles Billedet 
af et hindeagtigt Rør eller en sammenfalden Sæk. 
Oviducten har hos alle Sidiner tykke, faste Vægge, der 
navnlig omkring dens ydre Munding ere temmelig stærkt 
chitiniserede [Fig. 16 og 17 fj]. Indadtil danner den en 
bægeragtig Udvidelse, som altid viser sig tom, undtagen ved 
Æggenes Fødsel. Den Del af Ovariets Indhold, som ligger 
dette aabne Bæger nærmest, er den, der udvikles først; det 
er altsaa det omvendte af Forholdet hos Leptodora. Forøv- 
rigt gjentage de samme Phænomener, som vi have lært at 
)) Cfr. Danm. Cladoc. p. 79, Tab. VI, Fig. 18. 
