Institució CataLana d'Historia Natural 



D'entre els exemplars n'hi han posats en lloc més descobert, que 

 no difereixen en res de la varietat serrata Rey-Pail, i amb aquest 

 nom els classifica el savi filicòleg P. Joaquim de Barnola. 



Però hi ha uns altres 

 peus situats en un lloc 

 més cavernós i més fresc 

 que presenten unes auri - 

 cules a la base interna 

 de cada segment, i al- 

 tres també en la ba- 

 se externa, que foren 

 classificats, pel Pare 

 Barnola com la var. au 

 rita . 



Un caràcter que pre- 

 senten tots els exem- 

 plars, i que no sé si 

 correspon a la var. se- 

 rrata, és una mena de 

 contracció que presenta 

 l'àpex de la fulla, de tal 

 manera que els segments 

 terminals no van decrei- 

 xent fins a l'últim, sinó 

 que apareixen abortant 

 i refosos en un segment 

 terminal major, tal com 

 indica el dibuix adjunt. 

 (Fig. 1). 

 El fet de la coexistència en una àrea tan reduïda de les dugués 

 varietats, fa suposar que la una sigui un estat de trànsit i, l'altra 



Fig. l.-C/í gr nat.) 



Fronde de Polypodiíini viilgare L. 



var. atirita de Rey-Pail. 



De la garrinada=01ot 

 XII-1918 



