INSTITUCIÓ Catalana d" Historia Naturai. 



133 



»cavalls i les armes a aquells qui romanien i n'havien de menester: anam- 

 »nosen a la Palomera, i recuUiremnos en les galeres nos en aquella d'En 

 »R. de Canet, qu'era de les bones galeres del mon, i una partida 

 »d'aquells qui anaven amb nos en l'altra. Al dia de Sant Simón i Judes 



»entrarem en mar i quan vingué'l tercer dia, ala mitja 



»nit (Octubre de 1229), arribarem a la Porrassa, que's entre Tamarit 

 »i Tarragona, amb molt gran bonança. Trobàrem aqui En R. de Ple- 



Fig. 1. La Cova del Rei, vista general. 



»gamans i saludans i besans la mà, al saludar se posà a plorar de molt 



»gran alegria que hagué de nos 



»I en lo Capítol 107 exposa «Quan vingué, que fou lo dia clar, re- 

 »culliremnos en les galeres, i nos n'entrarem regatant al port qui es 

 »platja de Tarragona, i les gents de la vila acullíren-nos alegrement, 

 »homens i fembres i amb senyeres. Quan nos haguérem menjat i la 

 »roba tota treta de les galeres de havien nostres homens, i els mari- 

 »ners, llevàs vent de lleveig i feulo tant fort que les galeres que esta- 

 »ven fortes devant lo port, devant aquella església qui és devant lo 

 »port llà, qual feu l'Arquebisbe n'Esparech, i té nom Sant Miquel, i 

 »en cada galere hi romaneren tres homens, los quatre ne moriren, i 

 »estorcèrenne los dos. Aquí nos mostrà gran miracle Nostre Senyor 



Després de lo transcrit resta'ns exposar que del minuciós examen 

 ocular del monument que ens ocupa (fig. 1), resulta que aquesta ahir 

 xamosa obra secular i senyorial, fou construïda aprofitant les eros- 

 sions concavitats produïdes per l'atmosfera, carregada en aquells 

 indrets de sals marines, sobre la roca calissa que constitueix aquella 

 punta cognomenada Porrasa, (sens dubte per la forma que afecta 



