Institució Catalana d' Historia Natural 



135 



per dita indústria amb el que visqué en la capital. Els restes que es 

 conserven, força mutilats mercès a l'acció destructiva de l'atmosfera 

 per una banda, i per altra per les colònies de pobres i aventurers 

 trashumants, que hi estableixen son hostatge temporalment, marquen 

 encara un conjunt gens mancat d'importància dins dels diversos pe- 

 ríodes històrics pels que ha passat. Segurament pertany als der- 

 rers de la seva utilització cívica, la part més endinsada, on és força 

 notable en els indrets del costat Nort (fig. 3) una volta de mampos- 

 teria, estribada en el mateix terrer, que per l'espessor que afecta, 

 sembla destinada pels enginyadors de la mateixa, a arc de descarrega, 

 suposat que de la presència del molló existent en la part superior del 

 turó que serveix de hostatge a les construccions queens ocupen, és 

 fàcil el deduir la major gruixària de terrer que sens dubte hi havia 

 abans de l'extracció de terres que d'allí es feren per a construir els 

 propers terraplens de la via fèrria. 



El deixar esfumat, quan menys, un record gràfic d'aqueix monu- 

 ment que ens ocupa, com férem amb lo semi-enderrocat i abandonat 

 monument de Santa Maria del Miracle, traçant el plànol de la seva 

 planta amb tota mena de detalls (publicat en el «Boletín Arqueolò- 

 gic©», órgano de la Real Sociedad Arqueològica Tarraconense, 

 Època II, i número 2 corresponent a l'any 1914), és el mòbil que ens ha 

 induït a borronejar el present escrit, a l'objecte únic de contrarrestar 

 la manca de cura amb que són, millor dit, han sigut tractades, certes 

 obres culturals, que foren les executòries nobiliàries del nostre exten- 

 síssim i avui perdut poderiu. 



