140 



Institució Catalana d' Historia Natural 



poc sortint, primitivament formatitzat, indicant la unió del coll i el 

 cos d'un vas de grans proporcions. Mida 17X8 cm., i el seu gruix 

 és de 14 mm. 



Un altre, més notable, ofereix a tres centímetres de la boca, una 

 nansa constituïda per un típic mugró, pla per damunt i convexe per 

 sa cara inferior, que té 56 mm. d'amplària per 23 mm. d'alçària. Ses 

 dimensions són 7'5 X 9 cm. El gruix de la boca, quelcom eixamplada 

 cap enfora i reduïda a un cantell completament llis, és de 6 mm., i el 

 dels restes de 14 mm. (Làm. 2, fig 10). 



Un tercer, del mateix gruix, no presenta cap detall, i formaria, 

 probablement, amb els anteriors, part d'un mateix gran vas u olla. 



Els demés testos són menys gruixuts (5 mm), encara que fets de 

 la mateixa pasta. El més interessant consisteix en una porció de vora 

 de boca, quelcom retorçada enfora. Tots ells, pel seu gran abomba- 

 ment, formarien part d'un més grans recipients. 



Sílex i quarcites.— Es difícil fer una classificació ben exacta 

 de les nombroses— me's de tresceníes— peces de sílex i quarcita que 

 tenim extretes de la cova del Cisterer. 



En general, la labor és tosca, i solament algunes fulles en forma 

 de ganivet de doble fil han sigut objecte d'un treball més delicat. 



Cal incloure entre aquestes les representades per les figures 

 següents. La figura 1 (làm. 1) correspon a una magnífica fulla de 

 sílex translúcid que presenta un principi de mànec o agafador. La 2 a 

 una altra de sílex rosat, notable per tenir son extrem tallat en forma 

 de burí (que recorda els de sar angle de lame) i una mossa per a 

 afavorir el seu manegament. Les figures 3 i 4 corresponen a peces 

 més petites, i la 19 representa un doble raspador de sílex rosat, ofe- 

 rint ambdós cantells retocats i un petit mànec. 



Demés, les figures 8 i 12 reprodueixen altres raspadors de sílex 

 opalí, corresponents a un mateix tipus, i la primera exhibeix una 

 mossa idèntica a la de la fulla 2. 



Els raspadors simples són igualment abundants i de formes varia- 

 bles. La figura 2 (làm. 2) correspon a un d'ells, de sílex grogenc que 

 té una cara retocada; molts altres presenten una secció triangular (1). 

 D'aquests darrers es passa a una tercera forma en tascó, alguns de 

 bastant llargs que deurien servir de potents ganivets. 



(1) Semblants a aquests, més de dues cares tallants, són uns altres que posseïm (V. làm. 2 

 fig. 5), en nombre d'una dotzena, idèntics als talons del benemèrit consoci En Amador Romaníi 

 extrets per ell de l'important Abric de Capellades que duu el seu nom. L'enginyosa teoria que 

 sobre ells desenrotlla el senyor Romaní, la creiem bastant proqable, àdhuc pels procedents de la 

 nostra Cova. Vegi's Treballs de l' Inst. Cal d'Hist A^a;?.^ any 1917. 



