INSTITUCIÓ Catalana d' Historia Natural i^i 



Les figures 9 i 23 (làm. 1) representen raspadors amb la cara 

 tallant convexa, i és interessant el de la làm. 2, fig. 1, per tenir, en 

 ambdues cares, uns petits buits que facilitarien la seva subjecció. 

 D'altres raspadors tenen la cara tallant còncava (làm. 1, figs. 22 i 24); 

 i també són freqüents les petites làmines raspadors de totes formes. 



Són remarcables els raspadors pedunculats de les figures 6 i 7 

 dàm. 2), un d'ells denticulat, que seria aprofitat com a serra. 



També són ben característiques les petites peces de les figures 5, 

 6 i 7 (làm. 1) i, per altra part, les de les 20 i 21 . 



Les puntes de totes menes formen una altra bona part de l'utillat- 

 ge. La de la figura 14 (làm. 1) presenta la vora dreta grosserament 

 retocada; i la de la 13 denticulada la vora esquerra. D'altres exem- 

 plars deuen ser considerats com a peces de fortune. 



El punxo corvat de la figura 17 (làm. 1) és de sílex opalí, i el de 

 la figura 18, de quarcita. 



Finalment, cal anyadir a aqueixa llista una gran quantitat de 

 percutors, nuclis, peces nucleiformes i petits esclats, barrejats amb 

 les demés peces. 



Demés objectes.— Els demés escassos objectes retirats, són els 

 següents : 



Petits bocins de carbó. 



Algunes llavors o grans indeterminats. 



La conquilla d'un gastròpod terrestre (Hèlix nemoralis Lin.), 

 làm. 2, fig. U. 



"Varis grans trossos de pissarra, un d'ells amb una vora arrodonida 

 i tallant, i altres d'arenisca roja. 



Edat del jaciment.— (JA quina època o èpoques de la indústria 

 lítica cal referir la Cova del Cisterer? 



D'una manera característica, es evident que l'instrumental desco- 

 bert en conjunt no se porta a cap determinada indústria de la pedra, 

 que junt amb moltes peces que s'acosten a les trobades en estacions 

 paleolítiques catalanes, n'hi han d'altres que cal incloure en una civi- 

 lització ulterior o més avençada. 



Demés, tot l'utillatge es troba barrejat, a un nivell de poc gruix, 

 entre 10 i 25 centímetres de fondària, i la presència de la terrisa, per 

 ella sola, ens obliga a creure que no pertany la Cova del Cisterer al 

 període Paleolític, i tampoc als anomenats postpaleolítics, sinó a un 

 altre posterior; de manera que tot i essent possible la intrussió d'al- 

 gunes peces arcaiques, i tenint en compte, per altra part, l'absèn- 

 cia de la destral pulimentada, creiem que la Cova del Cisterer 



