Institució Catalana d' Historia Natural 



47 



curtíssimes, de V2 

 mm. com a màxim. 

 Calze com unaquar- 

 ta o quinta part de 

 la longitud total de 

 la flor, de 2 a 2'5 

 mm., ítmb el tub 

 igual o un xic més 

 llarc que'ls llavis; 

 llavi inferior igual o 

 una mica més curt 

 que'l supeiior, amb 

 tres dents menudes, 

 iguals, obtuses; lla- 

 vi superior profun- 

 dament bipartit amb 

 el sinus obert i els 

 dos lòbuls diver- 

 gents, no acuminats; 

 tot ell és canescent-sedós, de pè's curts i clars. Estàndard aovat, 

 aovatarrodonit, finament pubescent-sedós en tot el dors, esco- 

 tat a l'àpex, més curt que la carena també pubescent sedosa, i 

 reflexa un cop desclosa la flor; ales tan amples com aquesta da- 

 rrera i molt més curtes que ella, glabres. Flors de 1 cent. aprox^, 

 de color groga forta, les ales bru-taronja a l'extrem. Estil recor- 

 bat a la punta; papil•les estigmàtiques que vesteixen l'àpex de 

 l'estil i ses extremitats ventral i dorsal, més llargament aquesta 

 que la primera. Ovari amb 4-6 òvuls dels quals ne maduren 1-2. 

 Llegum (no madura encara) de 9 X 4'5 mm , subrombaf, 

 falciforme, amb punta llarga recorbada, densa i llargament pe- 

 luda-sedosa. 



Aquesta espècie viu al peu del Puig Cirer, en la vessant W 

 de una petita vall, cap a 200 m. alt., en el bosc de Pinus ha- 

 lenensis i demés plantes que l'acompanyen a Eivissa. Són so- 

 lament pocs exemplars de gran talla els que nosaltres hi vegé- 



Fig. 1 - Detall de l'extrem de la inflorescència de 

 la Genista dorycnifolia, 6: 1. La flor isolada és 

 de G. radiata, segons Buchegger, 3: 1. 



