Institució Catalana d'Historia Natural 91 



Nota bibliogràfica 



monografia de l'ordre dels F^afidiòpters (Ins). - R. P. Longí Navas, 

 S. J. Arxius de l'Institut de Ciències. Imprès al mes de març de 1919, 93 

 pg. 44 fig. 



L'autor ja prou conegut pels seus nombrosos i preuats treballs en el 

 camp de la neuropterologia ens dona una nova prova de la seva activitat 

 extraordinària en publicant en els Arxius de la Secció de Ciències de 

 l'Institut d'Estudis Catalans de Barcelona, la monografia de l'ordre dels 

 Rafidiòpters. 



Aquest nou ordre d'insectes, disgregat pel P. Navàs, amb el nom de 

 Rhaphfdioptera (1916) de l'antic ordre dels Neuròpters sensii lato, són els 

 Raphidiodea ordre de Handlirsch (1909) i els Raphidida família de Latrei- 

 lle (1810) com el mateix autor indica en dar la sinonímia. L'autor comença 

 el seu treball entrant minuciosament en la Etimologia (agulla o alena) i en 

 la Característica de l'Ordre. Segueixen les Noticies Històriques de desde 

 Linné qui inventà el nom genèric molt escaigut de Raphidia per a una o 

 dues espècies (Raphidia ophiopsis), passant per Schneider (1843) que es- 

 criví la primera monografia dividint-los en dos gèneres Raphidia L. i Ino- 

 cellia Schn., després per la Revisió de l'Albarda (1891) qui els puntualitza 

 i dibuixa molt encertadament per afer conèixer molt bé les espècies, per a 

 arribar al P Navàs (1913) qui aventurà dividir la família en dues tribus, 

 Rafidins i InocelMins descrivint una munió d^espècies, àdhuc de gèneres» 

 fins en present en que l'autor en aquest treball, divideix l'ordre en dues 

 famílies Rafidids i Inocèl-lids fei.t de pas remarcar que queden per a ex- 

 plorar, en quant a les Rafidies, bona part de l'Asia, Àfrica, Amèrica meri- 

 dional i cap a la Oceania de la que no es coneix ré. Capítols sobre l'Orga- 

 nografia amb una figura de la reticulació de abdues ales per a la nomen- 

 clatura de nervis i cel-les. Biologia, Distribució Geogràfica i extensa Bi- 

 bliografia Alfabètica per autors, introdueixen a la part taxonòmica de di- 

 visió de l'ordre, valent-se per a la sistemàtica de clares claus sinòptiques, 

 primer en famílies i després en gèneres i espècies acompanyant a n'aques- 

 tes últimes quasi sempre figures adés de Textrem de l'addomen adés de les 

 ales o ambdues coses a l'ensemps o també a voltes del cap i del protórax. 

 En una primera addició, la troballa d'una forma típica en S. Joan de l'Erm 

 (Lleyda), l'obliga a modificar la taxonomia de l'ordre i així divideix ara la 



