98 Institució Catalana d'Historia Natural 



tànic de Caen, En T. Husnot, en sa magistral mongrafia: «Graminées— 

 Descriptions, figures et usages de Graminées spontanées et cultivées de 

 France, Belgique, lles britàniques et Suisse». — Per dissort no havem po- 

 gut recollir gaire bé cap nom vulgar. En anomenar genèricament fenc^ en- 

 tenem l'herba una volta dessecada, i en disposició de servir per a aliment 

 del bestiar. 



TRIBU: PHALARIDEAE 



Phieum pratense L. i la var. nodosum (L.) Gaud. Q 



Es espècie tardía; de fenc més dur que la Vulpia. Es deu segar quan 

 comença a espigar; el bestiar el menja aleshores amb gust. Es planta que 

 s'acontenta amb terrenys menys frescos, que no pas els que demanan la 

 major part de les espècies pratenses, i es de gran rendiment. Seria bò 

 mesclar-lo amb espècies menys dures i més suculentes. Espontani i comú 

 en les prades. La varietat es pròpia de terrenys secs. 



TRIBU: AGROSTEAE 



Calamagrosiis varia Bmg. 



Sin.: Arundo varia Schrad. 

 C. montana Host. 

 » sedenensis Loisel. 

 Deyeuxia varia Kunth. 



» sedenensis Pal. Beauv. • 

 Dura; fenc de classe inferior. Dallar avans de la floració. Bò per a llit 

 i embalatjes. 



TRIBU: AVENEAE 



dvena Thorei Duby 



Sin.: Arrenatlierum pallens Lk. 



» Thorei Desm. 



Av. longifolia Thore 

 » setifolia Brot. 

 No sabem pas cap indicació especial d'aquesta espècie, a la que pen- 

 sem es poden aplicar semblants observacions que les anotades per a les 

 següents del mateix gènere. 



(.) En Jordan ha desmembrat aquesta espècie en moltes altres, que semblen no ésser al- 

 tra cose més que formes d'acomodació a la diversa constitució física del terrer, grau de ferti- 

 litat, estat i àduc estació del any. 



