112 Institució Catalana d'Historia Natural 



Des del cimal esplaiaren la mirada pel golf de Roses, pel Pirineu 

 des del Canigó al Puigmal, i el Pedraforca; era a la posta d'un sol ro- 

 genc i resplandent que tenyia de carmí la neu del Pirineu i daurava les 

 muntanyes de la Garrotxa. El sol declinava ràpidament i per tant l'ombra 

 projectada per la gran serralada en un turó de la qual estaven ambdós 

 observadors havia esvaït la plana d'En Bas i s'enfilava a correcuita mun- 

 tanyes amunt de Marbulenys, Finestres, St. Julià del Mont, etc. De sobte 

 observaren amb gran sorpresa una visió òptica emocionant. Del repeu del 

 Puig de Cubell, i pel davant de la casa del Pla Traver l'imatge del Turó 

 hi era projectada en forma cònica extraordinàriament allargada en direc- 

 ció dels raigs del sol, anant a finir un xic endins del golf de Roses, per 

 allà l'indret de les excavacions d'Empòries, i en una boirina fosca, de poc 

 gruix i completament plana, en forma que permetia veurer tota la corva- 

 dura del golf. L'ombra era sumament sobtil, emperò clarament visible en 

 tota la seva extensió, i el mateix a travers dels fondals dominats per l'om- 

 bra obscura que de les altures encara il•luminades pel sol ponent. L'imat- 

 ge sorprenent d'aquesta doble i singular projecció damunt l'ombra natural 

 de la muntanya tenia la forma d'una piràmide de reduïda basa i un desen- 

 rotllo superior a 65 quilòmetres, amb la particularitat que al topar en la 

 flonja boirina esmentada les dues convergents quedaven com trencades, 

 redressant-se el final en punta d'obelisc. El sol va perdre's per derrera 

 els rasos de Paguera; i desaparegué el fenomen òptic quan el sol quedà 

 totalment extingit. 



Aquesta és la ressenya publicada pels observadors; i al final invita- 

 ven als homes estudiosos per a que en donguessin una explicació. Per ai- 

 xò, havem cregut convenient reproduir aquella fidel descripció per a de- 

 duir-ne que l'efecte observat és el de la projecció de siluetes damunt la 

 boira, originant les anomenades sombres gegants, tant freqüenment ob- 

 servades en els Alps, i qualques voltes reconegudes pels nostres excur- 

 sionistes pirinencs. Aquest fenomen no deu ésser confós amb el de Ves- 

 pectre de Brocken, el que es caracteritza per una descomposició circular 

 dels raigs lluminosos. El que la forma cònica de la muntanya es presentés 

 redressada, podria ésser efecte d'una diferència de densitat o de col•loca- 

 ció de la mateixa boira. 



Canvi de color de les argiles pontlanes.— El Sr. Elias explica en una 

 nota geològica plena d'interessants detalls la faisó com ell interpreta el 

 canvi de color de les argiles pontianes observades en termes de Viladeca- 

 balls i Olesa. 



Després de fer circular alguns tiratges a part tramesos pel P. Navàs 

 i altres publicacions endreçades per diferents autors i no havent-hi altres 

 assumptes de que tractar, s'aixeca la sessió per a començar seguidament 

 la del 



