130 Institució Catalana d'Historia Natural 



Josep Fèlix Garrigou 



Nasqué el sabi geòleg francès a Tarascó (França), en 1855; seguí la 

 carrera de Medicina, en la que es graduà en 1860, encargant-se poc des- 

 prés de la càtedra d'Hidrologia, en la Facultat de Medicina de la mateixa 

 ciutat, i més tart fou director de l'Institut Hidrològic per ell creat. Fou la 

 Hidrologia la seva especialitat, adquirint gran renom pels seus estudis en 

 reconèixer els manantials de diferentes menes d'aigues minerals dels Piri- 

 neus, publicant notables memòries, i en totes elles hi teoritzava sobre l'o- 

 rigen llur després de fets els detinguts estudis geologies dels terrens pro- 

 pers als manantials. Explorà nombroses cavernes dels Pirineus Centrals i 

 de l'Ariège, amb la col•laboració de M. Filhol i altres. Els seus articles, 

 comunicacions i notes científiques publicades en varies societats, d'un mo- 

 do particular en la d'Hidrologia Mèdica de París, en més d'un centenar, 

 formarien un voluminós tractat hidrogeològic. Ha deixat inèdit un Tractat 

 d'Hidrologia, que és l'obra mestre, en el que hi estan metòdicament expo- 

 sades les observacions de tota la seva vida, essent de doldrer no es don- 

 gui a la publicitat. L'acadèmia de Ciències de París li otorgà un premi per 

 als seus treballs hidrològics; i en 1913 fou distingit cavaller de la Llegió 

 d'Honor. Aquest gran geòleg qui estudià la part més embrollada dels Pi- 

 rineus com ho són els Centrals, que també interessen a la Geologia cata- 

 lana, morí en el 18 del mes de març de 1920, a Tolosa, a l'edat de 84 anys. 

 A continuació reproduïm els títols d'algunes de ses publicacions: 

 L'àge du Renne dans les Basses-Pyrénées (caverne d'Espalunge), i 

 Age de l'Ausochs et du Renne dans la grotte de Lourdes (Hautes Pyré- 

 nées), en col•loboració amb L. Martín (^S64).—Etude géologique de la va- 

 llée de l'Ariège (1864).— Age de la pierre polie dans les cavernes des 

 Pyrénées ariegéoises, junt amb H. Filhol (París, ]8Q6).—Etude du terrain 

 turonien (cretace supérieur), le long du versant N. de la chaine des Pyré- 

 nées (\SQQ).—Age du bronze et du fer dans les cavernes des Pyrénées 

 ariegéoises (^S67).—Sur les ophites de Pyrénées (1867).— Découverte des 

 terrains antesiluriens dans les Pyrénées (]867).—Etude stratigraphique 



