1 34 Institució Catalana d'Historia Natural 



Els Srs. P. Barnola, Dr. J. R. Bataller i S. Vilaseca proposen per a 

 soci a D. Ramon Roig i Comas, de Vilafranca del Penades, qui es dedica 

 a Geologia. 



Els Srs. P. Barnola, Barriel i Vda. Rosals a D. Eduard Marí, qui es 

 dedica a Botànica, domiciliat en el carrer de Ponent, n.° 66, 3.er 



El Consell Acadèmic de l'Institut del Museu de la Universitat de la 

 Plata tramet la notícia de la mort del seu Director i distingit naturalista 

 D. Samuel A. Lafone Quevedo. 



El Sr. Codina comunica també dos tristes noves: la mort del Frère 

 Lindan, E. C.^ ocorreguda el 4. IX. 20 a Toulouse, el qual s'havia distin- 

 git formant una notable col•lecció de lepidòpters de la Vall d'Aran, que 

 es conserva en el col•legi de Lés, i que dit membre havia tingut ocasió 

 d'admirar ensemps que conèixer a l'autor, tan excel•lent company, també 

 artista, tan savi com modest. Demés, participa la pèrdua del Frère Blanor 

 conegut per les seves contribucions en coneixement de la Flora i Fauna 

 entomològica de les Balears, i de qui el germà Sennen ha redactat per 

 a la institució una Nota necrològica. 



A continuació són presentades vàries notes bibliogràfiques i les se- 

 güents: 



comunicacions verbals 



cites sobre espècies d'escursons a Catalunya.— El P. Barnola parla 

 sobre l'abundor amb què segons diverses dades s'han trobat enguany 

 exemplars de vàries espècies d'escursons en nostra terra, cosa que sembla 

 esdevenir també en altres païssos.En tres anys d'escusionejar per Andorra 

 tot i havent-hi sentit parlar molt de la freqüència amb què se'n troba- 

 ven, mai n'havia pogut veure cap. Enguany tornant un jorn pluvisquejós 

 de la Massana, i a un quart escàs de la capital, en trobà un exemplar aca- 

 bat de matar d'un colp de dalla; mesuraria uns 60 cm. de llargària, que vé 

 a ésser el màximum que acostumen a assolir; va tallar-li el cap que con- 

 serva en alcohol. Sembla tractar-se de la Vipera latasiei, de color fosca, 

 l'anomenada en el pais (segons digué el metge, Sr. Ferrer qui s'aplegà 

 poc abans pel camí) l'escursó negre dels Pireneus. De Viladrau i encon- 

 torns sap que no solament se'n han vist nombrosos exemplars, mes que hi 

 ha qui ha perdut una vaca, qui un gos, picats pels verinosos rèptils. Als 

 començaments de setembre en rebi un individu viu, perfectament conser- 

 vat, que té 44 cm. de llargària, del tot semblant en la coloració al d'Ando- 

 rra. El 4 de l'esmentat mes en excursió feta amb alguns dels deixebles de 

 l'Escola d'istiu, en mig de la carretera entre Vilallonga i Llanàs en collí un 

 de jove, amb les apariències de Vipera aspis. Vuit dies el servà viu, fins 

 que çn rebre el de Viladrau els preparà tots dos en alcohol, 



