142 Institució Catalana d'Historia Natural 



Mata llenyosa a la base, amb rames erectes, rígides, de 20 a 40 cent., 

 tomentoses en sa part inferior, amb pèls blancs, patents i rígids^ en la in- 

 florescència més densos i més delicats; fulles inferiors oblongues-lanceo- 

 lades, atenuades a la base, amb dos o tres dents obtuses a cada banda del 

 llim, hirsutes; les superiors lanceolades o lanceolades-linears, menys den- 

 tades o enteres, amb pèls molt clars en sa cara superior; verticilastres 

 grans, 3-10, distants o aproximats, multiflors (flors fins 14 o més), amb les 

 bràctees iguals als calzes o més llargues, molt amples, herbàcies, d'un 

 verd groguenc, glabres, dentades fins prop de la base, amb dents agudís- 

 simes; calze escassament pilós, amb les dents gaire bé iguals al tub, molt 

 agudes, subspinoses; corol•la sulfúrea, amb el llavi superior lleument més 

 pal'lit i més curt que l'inferior i el tub molt escanyat en sa part mitja. Viu 

 a les garrigues i hermots de la Vall superior del Segre des de Martinet a 

 Bellver, entre 950 i 1000 m. alt., en companyia de les espècies següents: 

 Genista Scorpius, Safureja montana, Lavandula latifolia et L. pirenai- 

 ca, Helianthemum vulgar e, Thymus vulgaris, Bupleiirum falcatiim, Teu- 

 criíim aragonense, Plantago Cynops, Eryngium campestre, Linum salso- 

 loides, Bromus erectus, Astragaliis monspessulanus, Lithospermum 

 fructicosum, Dipcadi serotinum, etc, en exposicions pròximes a la meri- 

 dional, particularment SE. 



La Sideritis Biibanü és molt diversa de la 5. linearifolia pels 

 troncs, fulles, inflorescència, bràctees, flors, indument, etc. Tampoc pot 

 ésser assimilada a la Sideritis pungens Benth., puig aquest autor ens la 

 descriu amb fulles linears, agiidíssimes, punxagudes, enteríssimes i gla- 

 bres, espigues denses, tetràgonesC), caràcters del tot oposats als de les 

 fulles i inflorescències de la 5. Bubanii. La 5". Bubanii és més 

 pròxima d'algunes formes de la 5. hirsuta que d'aquestes darreres 

 esmentades, però ben diversa d'ella; ens referim a les de Girona 

 i Olot i les Alberes, S. rascinonensis Timb., 5. aciileata Bubani 

 (sub Fracastora), S. August inii Sennen,.... però distinta per la co- 

 rol•la tota groga, amb el llavi superior més curt que l'inferior, bràctees 

 glabres, tronc molt menys pilós, fulles més estretes, les superiors escas- 

 sament peludes al dessobre, etc. Algunes formes de fulles llargues, re- 

 corden també la 5. ilicifolia Willd., però les fulles no són rígides, ni tan 

 agudes, ni ses dents espinoses; tampoc tenen coriacies les bràctees, el 

 calze no tan pelut part de fora ni a la gorja, la corol•la més petita, etc. Fi- 

 nalment, nostra espècie és més afi encara que d'aquestes susdites d'algu- 

 nes formes de la 5. hyssopifolia, però diferenta d'elles pel seus posat i 

 talla, per les bràctees i verticillastres molt grans, etc. 



(1) BE.NTHAÍA, Labiatarum genera et speeies, p. 579. 



