Institució Catalana d'Historia Natural 161 



Un exemplar aparentment una mica aplastat, col'locat sobre una ro- 

 ca, d'una forma fortament cupuliforme, malgrat l'estat imperfecte de con- 

 servació, demostra clarament una forma ben determinada de la espira 

 gradual. Es tracta per tant, d'una forma amb espirals no reabsorvides, 

 que segons el seu aspecte general pot considerar-se com a una Hologfra 

 i que deu ésser la més pròxima a la gran variació de formes de H. laevis- 

 sima. 



Neritidae 



Crvptoneriía sp.— Bibliografia: Haberle, Gastropoden von Pedrazzo 

 pag. 359, 486 i 487). 



Un exemplar ample, amb espira elevada però aplastada, les voltes 

 fortament arquejades i un espiral una mica globulosa, el que està colocat 

 sobre una roca, es pot considerar amb bastanía seguretat com a perte- 

 neixent en aquesta espècie, que també existeix, com s'ha comprobat, en el 

 Müschelkalk alemany. La peça amb el seu aspecte exterior demostra 

 semblança al Cr^ptonerita elliptica Kittl així com al C. Conoidea J. 

 Bòhm i pot considerar-se com a una forma de trancisió entre aquestes 

 dues espècies. He classificat una peça sem.blant de Mora de Ebre com C, 

 elliptica. 



A aquesta forma perteneix probablement també la impresió buida 

 d'un exemplar una mica més gran del mateix lloc. 



Pyramidellídae 



? Trçpanosiçlus sp.— Bibliografia; Haberle, Pedrazzo pag. 390. 



Segons el seu aspecte exterior, el fragment d'un fòssil d'una forma 

 turriculada punxaguda, que consisteix en tres voltes baixes, que creixen 

 lentament, perteneix segurament a aqueste espècie de formes. El costat 

 està limitat d'una manera completament plana i amb angles obtusos, en 

 la seva part inferior una mica cóncova. Aquest exemplar s'apropa el més 

 probablement a T. triadicus Kittl sp. (Haberle, Pedrazzo, pag. 397); no 

 obstant, és impossible veure exactament el caràcter de l'espiral; potser 

 també, que es tracti d'una forma perteneixent a Spirost^lus o Omphalopíy- 

 cha. 



Euchrysaiis Lauber sp. — Bibliografia: Kittl, St. Cassian, III, pag. 

 203; i Haberle, Pedrazzo, pag. 509.) 



A aquesta espècie perteneix probablement un petit exemplar, apro- 

 ximadament de 5 mm. de diàmetre, una mica pupoide, amb espirals que 

 creixen lentament i que al costat estan una mica aplastats, l'últim espiral 

 qual està una mica més baix en direcció axial, i fent-se més petit. Es im- 

 possible veure el caràcter de l'espiral. 



Aquest exemplar s'assembla probablement més al E. fusiformis 



