Institució Catalana d'Historia Natural 173 



queda distribuït aixís: Serra de Tivissa i Mas Ramé (Capsanes), liàsic i 

 bajocià; Serra de Cardo, liàsic de fàcies espanyola, bajocià i batonià; 

 Tivenys, liàsic, bajocià i cal•lovià. 



Segueixen després unes consideracions i conclusions sobre cada un 

 d'aquests nivells establint correspondències amb les formacions juràssi- 

 ques dels Munts Universals de Logrofío i amb les Balears on està verifi- 

 cant un estudi detallat M. P. Fallot. 



El bajocià descobert és idèntic en cefalòpods al de les regions tirrèni- 

 ques, Penísula Ibèrica, Mallorca i Àfrica septentrional que consisteix en 

 l'associació de formes ammonítides de Suàbia i Normandia amb tipus me- 

 diterranis dels Baixos Alps. 



Batonià. Noten que sempre es presenta aquest pis amb sa fàcies 

 d'ammonits com a Tortosa però al cap de Salou hi ha un clap de fàcies 

 mediterrània amb braquiòpods, cosa que no es troba ni a Andalusia ni als 

 Munts Universals. 



Cai'lovià. Les faunes de cefalòpods del cap de Salou i Font de Carla- 

 des corresponen a les trobades per Dereims a Terol. 



El jaciment de Garlades demostra l'existència de les capes supra ju- 

 ràssiques de l'oxfordià i sequanià amb cefalòpods idèntics als del clàssic 

 llit de la Muntanya Crusol. El kidmeridgià i titònic (portlandià) no tenen 

 representants.— J. R. bataller. 



Mapa geológico de Espana por las comisiones de Ingenieros de Minas 

 y publicado por el Instituto Geológico Madrid 1919. Escala 1/1.500.000.— 

 Després d'un espai de vintiset anys s'ha publicat la 2.^* edició d'aquest ma- 

 pa amb la pulcritud que caracteritza al predit centre científic espanyol: com 

 a mapa de conjunt de la Península és d'un valor indiscutible. S'han fet rec- 

 tificacions respecte al miocènic de la depressió del Ebre, que afecten a Ca- 

 talunya com també les correccions dels claps diluvials del Vallés i Pene- 

 dès. Solsament hem de notar que la formació cretàcica de la regió de Ber- 

 ga existeix en l'edició anterior, com també en el mapa gran (1:400.000) un 

 error que va ésser rectificat per D. Lluis M.^ Vidal referent a un suposat 

 granit eruptiu entre els dipòsits cretàcics de les immediacions de Sant Ju- 

 lià de Cerdanyola, que es redueix a grans blocs de granit i d'altres for- 

 macions paleozoiques devallats per les impetuoses corrents del quaterna- 

 ri. (Mem. R. Acad. Cien. Art. Barcelona. 3.^ època Vol. VI n.° 18 pag. 253 

 -256. Any 1907). En la present edició s'ha fet cas omis d'aquesta rectifica- 

 ció havent-se assenyalat una nova erupció granítica, és a dir, s'ha duplicat 

 l'error, i per l'escala a què està fet el mapa aquest fenomen no es podria 

 representar. 



Respecte a altres regions, res podem dir, per no ésser de nostre do- 

 mini, solament notarem que el clap terciari de la vall d'Albaida (València) 

 no pertany al pliocènic, com figura en totes les edicions, sinó al miocènic 



