1JQ Institució Catalana d'Historia Natural 



classificat fàcilment amb l'auxili de la Nota monogràfica del membre En 

 J. Maluquer on àdhuc es cita de Sarrià (Barnola). 



Troballa lepidopterològica.— El mateix Sr. Rosset pogué recollir a 

 Camprodon el passat mes d'agost, atreta a la llum elèctrica, la papello- 

 na Hadena furva Hubner, var. Itàlica Trti., la cual és nova per Catalu- 

 nya i fou descoberta al Mont-Rosa (Itàlia) pel compte de Turati. M. Jules 

 Culot de Ginebra en tractar delfs lepidòpters nocturns, representa aquesta 

 forma en la làm. 28, fig. 7, mes no'n fa d'ella cap descripció, esperant la 

 que'n dongui el seu propi autor Turati. 



Geologia de la Serra de Cardo. — Els Srs. Fallot, Faura i Sans 

 anuncien la propera presentació d'un estudi geològic sobre els terrenys 

 juràssics de la Serra de Cardo (Tarragona). 



Les litoclasses del conglomerat del Montserrat.— El Sr. Jacint Elías 

 comunica aquesta nota geològica: 



«Un fenomen digne d'atenció, diu, és el que ofereixen els conglomerats, 

 tant del Monserrat com del Sant Llorenç del Munt, en dividir-se en blocs 

 paralel-lepipèdics per esquerdes verticals perpendiculars a les línies d'es- 

 tractificació. 



L'esberlament de les roques per esquerdes verticals o litoclasses s'ha 

 atribuït a diverses causes. Però si bé es cert que aqueixes causes poden 

 explicar el trencament dels conglomerats per encongiment dels seus com- 

 ponents, no és fàcil compendre perquè ho fan gairebé sempre per esquer- 

 des verticals i no en tots sentits. Això fa pensar que tal vegada aquesta 

 disposició sigui deguda a un altra causa que no s'ha tingut en comte, i que 

 ara vaig a indicar com a molt probable. 



Es de creure que en vàries èpoques geològiques el Montserrat formà 

 part de plecs anticlinals de molta amplitud, i que per mor del continuat al- 

 çament del terrer, provocat per prempsades laterals, en accentuar-se la 

 curvatura dels plecs, les capes haguessin adquirit molta tivantó. En aquest 

 cas, la massa dels conglomerats, sobre tot a la part alta o superficial, 

 hauria ocupat cada vegada major volum, ço que l'hauria obligat a trencar- 

 se per moltes esquerdes verticals, i no en tots sentits com ho faria la se- 

 quedat. Això pot-ser ens explicaria el perquè, com fa notar En Lluis Ma- 

 rian Vidal, en el conglomerat oligocènic del Montserrat els efectes d'es- 

 querdament i d'erosió són més visibles que en els conglomerats oligocénics 

 d'altres paratges, «essent aixís que no's veuen ni en la composició de la 

 roca ni en les condicions climatològiques diferències entre aquesta i altres 

 localitats» (1). 



Que'l Montserrat en altre temps hagi format part de plecs anticlinals, 

 sembla cosa indubtable, havent-se manifestat aitals plecs en totes èpoques 

 principalment: durant l'època Tortonienca, la prempsada de S. E. a N, 



(1) Revista Ibérica, volum XII, any 1919, p. 70. 



