Institució Catalana d'Historia Natural 213 



El Boletus Satanàs Lenz.— Aquest Basiodiomicet, de la família 

 dels Poliporacis ha sigut trobat en la devallada de la "font d'En Sert" (al- 

 tres diuen "de la serp"), vessant NE. del Tibidabo al mes de novembre 

 pel P.Barnola.Es d'entre les espècies delgènere Boletus de les més verino- 

 ses, desenrotllant segons és creu, l'àcid cianhídric. Això li haurà valgut 

 el significatiu nom específic, i també el de vulgar mataparents; denomi- 

 nació que s'aplica tant mateix a altres espècies verinoses compreses sots 

 igual gènere. Caracteritza molt bé l'espècie susdita la reticulació roja de 

 la part superior del peu, així com l'inflament d'aquest a l'inferior. No sem- 

 bla pas ésser espècie abundosa, i sembla no haver-se encara citat de Ca- 

 talunya. Amb aquesta ocasió lamenta nostre President no haver-se pogut 

 ocupar en diagnosticar una munió d'espècies trobades enguany pels vol- 

 tants de Barcelona, dons la tardor ha sigut propícia com poques per a la 

 propagació de Bolets, i s'hagués pogut extendre molt la llista publicada 

 anys enderrera (v. Butlletí de la I. C. de H. N , 1915 ps. 50 i 119,etc.). 



(\ propòsit de les figures gegants.— El membre Dr. Lluis Cirera mani- 

 festa que la comunicació del Dr. Faura (v. Butlletí, juny, 1920, p. 111) fa 

 recordà un fet d'agrandament d'imatges verament extraordinari. Relatà 

 com es va desenrotllà: 



A tres quarts de vuit del dematí d'un dia de març de 1905 una nena i 

 dos nens de 10, 12 i 14 anys, que havien sortit al terrat del principal del 

 carrer de Fontanella 19... entraren sorpresos dient-li: "hi ha tres homes 

 que es passegen pels fils dels telèfons. Sortí i veié efectivament que so- 

 bre els fils de la conducció telefònica que passava sobre les cases que en 

 la mateixa illa de cases que miren a la Plassa de Catalunya hi havien tres 

 bultosde l'aspecte i grossària d'homes petits: pareixien vestits de bussos. 

 Va sortir la senyora, després la cambrera tots veieren el mateix. Per fi, surt 

 la cuinera que acabava d'arribar de la plassa i amb sorpresa seva li diu 

 que al passar per la Plassa de Catalunya no havia vist que badés ningú. 



Ràpidament prengué uns bons binccles i llavors s'aclariren molt les 

 imatges: es tractava de tres volatams, un poc més grans que els vol- 

 tors, si bé no tenien la seva figura, com tampoc tenien la figura de les 

 grans àligues. Per observar-los de més aprop es disposà a translladar-se 

 a la Plassa de Catalunya i al donar-los una última mirada amb els binocles, 

 veié que es tornaven els tres cap a ell i emprenien el vol a passar-los per 

 sobre'l cap. jAra si que els veurem bé! va exclamà. Efectivament no 

 eren a mitja illa de cases quan veié que eren... jtres coloms! 



El dia era clar si bé hi havien bromes a l'horitzó. 



I presentats els treballs originals següents: J. B. d'AauiLAR-AMAT: No- 

 tes Mastològiques. Segona llista de Quiròpters catalans.— M. Rossell i 

 VilA: Determinació de l'index cefàlic en els Èquids i en els Suids. — Salva- 

 dor Vilaseca: Les pissarres anpelítiques de Santa Creu d'Olorde i una 



Nota bibliogràfica per A. Codina, 



