Institució Catalana d'Historia Natural 223 



nosaltres són impresions blanquinoses, en mal estat de conservació i que 

 ens han permès tan sols de reconeixe-hi les tres espècies següents. Un 

 exemplar correspon indiscutiblement al Restrítes peregrinus que no sa- 

 vem hagi estat trobat a Catalunya. Un segon exemplar recorda al Mono- 

 graptus jaculum Lapn. d'una manera bastant precisa, forma que és més 

 bé una varietat del M. Hissingeri, trobat a la nostra terra en mantes oca- 

 sions. El tercer és una branca corva, aparentment ben determmable i 

 pròpia del M. Cyphiïs Lapn., apartant-se en absolut, per la forma de ses 

 hidrotegues, de les espècies convoluíiis, planus, revolutus, a quines po- 

 dria en principi recordar. 



Totes tres formes pertanyen al nivell anglès del Llandoresy-Toran- 

 non que una vegada de més ha estat descobert, doncs, a Catalunya. Per 

 aquest fet, que una bona observació de la continuïtat estraligràfica pot 

 fer ja suposar abans de la troballa peleontològica, les ampelites^ que ens 

 ocupen estan estretament relacionades amb les pissarres de can Ferrés' 

 ptanítiques i blanquinoses, en quines Almera hi descobrí: ''Diplograptu 

 siniiatus K\c\\., D. Palmells, "Q-dvr., Monograptiis cremüaris Lapn., M. 

 lobiferus? lAc. Coy, M. lobiferiis Me. Coy var.Marr/Perner, M. gemma- 

 /í/sBarr.,^/. convoliitiis\\\s\, ^Rastrites?, ^Retiolites?''. 



Barcelona, octubre 1920. 



