i 6 Institució Catalana d' Historia Natural 



zona formada de varies capes molt fluides, segueix una intermitja 

 amb consistència de gelatina flonja, i darrerament una d'externa també 

 molt fluida. Totes elles són un producte de secreció de l'oviducte i del 

 úterus. Les chalaçes se formen durant el curs que porta l'ou en els 

 dos terços superiors d'aquell, qual llargària es d'uns 25 cms. Aquest 

 curs l'ou l'efectúa en tres hores escases (Coste) (*), mercès als 

 moviments peristàltics del mateix oviducte, seguint una direcció 

 espiralada, figura que pren la porció d'albúmen que desviant-se cons- 

 titueix les chalaçes. La velocitat de la rotació de l'albúmen deu 

 ésser més gran que la del vitellus, rebutjant aquell vers els pols de 

 rotació, originant les chalaçes i sa direcció inversa una respecte de 

 l'altre. En nostre cas es probable que un moviment més ràpid que- 

 l'ordinari, degut pot ésser a una excitació violenta en la gallina, i un 

 període més curt en son trajecte, rebutxés també més enllà de l'ordi- 

 nari la chalaça posterior. Aixís arriba l'ou a la part inferior més 

 estreta i més curta (uns 10 cms.) de l'oviducte, on se forma la mem- 

 brana interna o tel de la closca (membrana teste). En les altres tres 

 hores que dura pròximament aquesta formació les dugués fulles que 

 constitueixen dit tel al enmotllar-se sobre l'ou continuaren formant- 

 se sobre la chalaça normalment desenrotllada, fins que al arribar a 

 l'úterus, la seva mucosa precipita sobre la membrana anteriorment 

 formada el carbonat càlcic que al anar-se endurint deixa formada la 

 closca. Verificant-se dita precipitació de la matèria calcaria també 

 sobre la chalaça, es com es terminà la constitució de l'anomenada cua 

 de l'ou, que inclinada per son propi pes, restà en la mateixa forma en 

 que aparegué al ésser post l'ou, i manifesta la figura adjunta. 



Sarrià, Octubre de 1915. 



(*) Aduit per en Kòlliker: «Embryologie». 



