Institució Catalana d'Historia Natural 47 



Sobre la flora 4e La Selva 



P. FONT QUER 



Nostre consoci el Sr. Xiberta Raig, temps ha, ens oferí una col- 

 lecció de plantes recullides, la major part pels voltants de Vidreres i 

 Sils, i no gaire lluny de allí, cap a Santa Coloma, Viloví i Massanet 

 de la Selva, les demés. Ara, darrerament, invitats pel propi amic, hem 

 estat un dia a Vidreres, i hem pogut donar una ullada pels seus alen- 

 torns fins prop de Massanet. Aquesta vegada ens portà a La Selva el 

 desig de recull ir una centúria de Galant has nivalis, que creix en 

 abundància prop de Vidreres, per a que'l pogués repartir en sa 

 exsiccata nostre savi amic Sennen, qui creu no és precisament el tipu 

 sinó una raça meridional. Però, els Galanthus, degut a les nevades del 

 febrer i a la tramontanada que les seguí, estaven ja despullats de la flor, 

 i alguns, ja tan avençats, que mostraven, grossa com una cirereta, la 

 càpsula. Així ens haguérem de contentar, durant nostra venturosa i 

 massa curta estada, amb fer una visita per la rodalia, sense poguer 

 recullir gaire bé res degut a l'època poc favorable. Amb tot per les 

 plantes d'allí que tenim des de temps, i per lo que hem pogut veure a 

 corre-cuita, ens permetem dir unes quantes coses. 



El fet més sobressortint de la flora de Vidreres, ens sembla que és 

 la presencia del element montanyenc a una altitut feble, poc més de 

 cent metres. Aquest fet que, fora de les comarques submontsenyenques. 

 no es repeteix en lloc més de Catalunya és, sens dubte, efecte de tres 

 factors principals: plujes relativament abundoses (més de 800 milí- 

 metres, segons Patxot), constitució mineralògica del sol, i proximitat 

 del Montseny. Però, en una comarca tant pròxima al mar, la flora 

 mediterrània hi ha de tenir, certament, bon nombre de representants. 



