Institució Catalana d' Historia Natural 



Sobre la "Clematis círrosa" L. de Menorca 



P. FO^T QUER 



La Clematis cirrosa L., és a Menorca de les plantes més fre- 

 qüents; ja des de l'Octubre adornen ses flors les tanques de paret 

 seca que són per tota l'illa, i les roques i els penyals, o entortolligada 

 la Clematis per les mates de Pistacia, la Mata per excel•lència, de 

 les garrigues, les corona de vistosos penjolls de flors i més tard dels 

 plomalls de sos fruits. Essent així, ens fou possible, durant nostra 

 estada a Menorca recollir bon nombre d'exemplars d'aquesta planta, i a 

 més dels exemplars nostres dels encontorns deMahó fins a s'Albufera, 

 els senyors Hernàndez Ponsetí i Pons Guerau ens oferiren altres 

 mostres d'altres indrets de l'illa. Amb totes elles hem pogut estudiar 

 les variacions que presenta allí aquesta Clematis, i de cada vegada 

 ens ha estat més difícil referir qualques formes menorquines a les 

 varietats que'ns donen els autors, segons caràcters trets de la forma 

 i mida de les fulles o de la mida i color de les flors. Rès no hi ha tan 

 polimorf com les fulles de la Clematis cirrosa, com es pot veure en la 

 làmina adjunta; presenten a vegades el marge gaire bé íntegre (n.° 1), 

 o bé fistons poc (2), o més marcats (3 i 3 bis), amb dos lòbuls laterals 

 que comencen a manifestar-se (4) i que s'acusen més (5), fins a cons- 

 tituir una fulla tripartida (6) i trissecta (7); en el segment mitja de la 

 mateixa apareixen dos petits lòbuls (8), que's fan més pregons (9) al 

 mateix temps que altres dos es manifesten en els segments laterals, (10) 

 per arribar a tenir la fulla una forma ben diversa de la del comença- 

 ment (11). Els trànzits entre unes i altres formes són poc marcats en les 

 fulles aquí dibuixades, però encara així, tenim fulles intermitges entre 

 les figurades, de tal faisó que s'arriba de manera imperceptible dés 

 de la forma Iaia 11. Aquest polimorfisme no deixa de mostrar-se 

 fins en un mateix exemplar i fins i tot en una mateixa rameta (fig. 1). 

 La base de les fulles és arrodonida en algunes (1), però francament 

 cordiforme en altres (2). Poden ésser agudes o obtuses, com s'observa 



