102 Institució Catalana d' Historia Natural 



tot, si són vives o mortes. Aixís tindríem, amb el temps, una idea ben 

 clara de l'extensió i qualitat d'aquesta part de la fauna sub-fòssil 

 catalana. 



Barcelona, Abril 1916. 



Nota preliminar al estudi del gènere Erebía 



IGNASI DE SfíGAÇRrt 



El nombre de formes catalanes que coneixem en l'actualitat es 

 bastant crescut, resultant incomplertes les claricies que s'han publicat 

 a Catalunya o a fora, referents a n'aquelles. 



Fins a l'abril de 1906 que aparagué el primer treball de conjunt 

 sobre les erebies catalanes, publicat en nostre Butlletí per l'amic 

 Felip Ferrer i Vert, sols s'havien citat quatre espècies: E. medusaF.', 

 E. aethiops Esp. (1), E. nerine Frr. (2), E. pronoè Esp. i E. goan- 

 te Esp. (3). En les «Espècies del genero Erebia» (4) s'en citen qua- 

 tre mes: E. melampus Fuessl., E. stygne O., E. lappona Esp., 

 E. tyndarus Esp., alguna ja coneguda d'En Cuní i Martorell, i quasi 

 totes procedents dels encontorns de Ribes, per lo que resulta una 

 comunicació plena d'interès. 



(1) Catalogo metódico y razonado de los lepidópteros de Catalufïa, por M. Cuní y Marto- 

 rell.— Barcelona, 1874. 



(2) Excursión entomológica y botànica a San Miguel del Fay, Arbucias y Cumbres del Mont- 

 seny, por M Cuní i Martorell, en Anal. Soc. Exp. d'Hist Nat., tom. IX, 1880. 



(3) Vuit dies en Camprodon. — Excursió entomológica i botànica, per M. Cuní i Martorell, en 

 Butll. Associació d'Excursions Catalana. 1889. 



(4) Notas lepidopterológicas, per F. Ferrer i Vert, I. — Espècies del Genero «Erebia», en 

 Butll. Inst. Cat d'Hist. Nat.— Abril, 1906. 



