io6 Institució Catalana d'Historia Natural 



Chap. Es caracteritza per sa viva color; les faixes brunes adquireixen 

 un gran desenrotllo, ocupant la tercera part de les ales anteriors en 

 algunes ??; les taques oculars són més grosses i més nombroses com 

 pot veure's en les figs. 3, 4, de la làm. adj. D'aquesta forma ne tenim 

 una gran colònia al maciu del Montseny, dés de Tagamanent a la Vall 

 de Santa Fé. 



E. evias hispànica Zap. i Korb.— Vola amb stygne hispànica 

 Chap., a Sant Joan del Erm i més amunt, vers el cim d'Orri; en aquell 

 indret anava acompanyada també de la E. tyndarus cassioides 

 Hoehnw. Darrerament l'ha portada del cim del Montsec d'Ares, a 

 1650 metres d'altitut, nostre amic el Dr. Pius Pont Quer. Allí va 

 plegada amb Ystygne hispànica Chap. 



Tots els exemplars catalans que tenim s'allunyen de la evias (tipu) 

 per son petit tamany (la mida de la llargària alar està compresa entre 

 18'5 i 22'5 mm.). L'amplada de les faixes clares de les ales anteriors 

 és mòlt considerable variant entre 4'5 i 6 mm. prop dels ulls apicals): 

 aquestes faixes tenen la color bastant clara, destacant-se bé de la 

 tonalitat fonamental. Per tots aquests caràcters podem referiria evias 

 de Sant Joan de l'Erm, i del Montsec a la var. hispànica Zap. i Korb. 

 (figs. 5, 6, 7, 8, 10). 



E. neoridas ab.— La figura 9 representa un exemplar de neoridas 

 procedent del Catllaràs (1600 mts. alt. prop de la Pobla de Lillet). 

 Son reduit tamany i col•loració la separen del tipus, acostant-se a una 

 forma de transició a la E. zapateri Obth, bastant freqüent a Cata- 

 lunya. La forma margarita Obth. es troba en la part oriental de 

 nostre Pirineu. En una nombrosa sèrie de neoridas que portà de 

 Rama, nostre amic O. C. Rosset, s'ovira una transizió dés de uns 

 exemplars que pertanyen al tipus, fins a alguns que's podrien referir 

 al grupu de la E. Zapateri Obth. 



Francesc X. Altés Alabait - Impressor- Barcelona 



