12 4- Institució Catalana d'Historia Natural 



provenen en gran part de sediments modificats, a vegades d'èpoques 

 posteriors, i aixís de cap manera poden atribuir-se'ls els caràcters de 

 terreny primitiu, ja que avui s'ha trobat fòssils de diferents edats en 

 terrenys d'aquesta naturalesa: fragments de Crinoides en l'huronià 

 de la regió dels grans llacs americans; Trilobites en el gneis de 

 Noruega; plantes carboníferres en les pisarres satinades de Tauern 

 (França); Belemnites en les Pissarres cloritoses de Suissa, en els 

 quals llocs pel sol caràcter petrografic se'ls hauria atribuit edats ben 

 diferents. Indubtablement, les roques de Vallvidrera, malgrat llur 

 metamorfisme, són procedents del temps primerís, ja que per una 

 part entre Vallcarca i el Tibidabo existeixen esquistos amb fòssils 

 ben determinats del devònic i del carbonífer, per altre, en el turó de 

 Can Pasqual, proper a Vallvidrera, apareixen les Calisses paleozòi- 

 ques (griotte) típiques del devònic. Fóra aquest lloc, totes les pissar- 

 res de nostra veïna serralada, descansen sobre el Granit, no trobant- 

 se en cap lloc el Guix. ^Haurà aquest desaparegut d'algun lloc en què 

 hi havia format? Així ho creiem. Fa anys en els dipòsits pleistocè- 

 nics que reposen damunt del pliocènic del Hospitalet, trobàrem alguns 

 fragments de Guix, barrejats amb els d'altres tipus de roca, idèntics 

 al de nostre veí maciu arcaic, de què opinem que procedirien. 



Les roques extretes de l'interior de la foradada, fóra les roques de 

 naturalesa eruptiva, són cristal lofiliques, que com son nom indica, 

 tenen el caràcter d'ésser a la vegada cristal•lines i esquistoses. Anem 

 ara a estudiar sa formació. El dinamometamorfisme amb la col•labo- 

 ració de l'aigua, dels elements mineralitzadors i de una temperatura 

 elevada, pot transformar les roques i donar naixença a minerals nous. 

 Aquestes condicions se troben reunides en les geosinclinals, gran- 

 diosos plecs còncaus de l'escorça terrestre on s'acumulen els sedi- 

 ments en enorme gruix, gràcies a I'aprofondiment progressiu de la 

 geosinclinal. Sobretot la temperatura tè certament gran influència en 

 la naixença d'un mineral o un altre. Així Becke distingeix en dites 

 sinclinals, dos pisos de profonditat, dels quals, com és natural, el infe- 

 rior és el de major temperatura. La formació dels minerals compre- 

 nent el radical hidròxil (OH.) resulta ésser imposible en aquest pis 

 inferior. En el pis superior, la influència de la temperatura és menor, 

 per la qual cosa els minerals hidratats poden pendrer-hi naixença; al 

 contrari, l'efecte de les presions s'hi fa sentir particularment, i d'això 

 ve la abundor de minerals lamel•lars que s'hi troben. Els minerals més 

 característics del pis més profón, són: Piroxens, Granat, Biotita, 

 Plagioclases riques en Calç, Ortosa, Sillimanita, Cordierita i Oli* 



