Institució Catalana d'Historia Natural 12b 



vi; els del pis superior: Zoisita, Epidota, Muscouita, Clorita, 

 Albita, Antigorita i Cloritoide. Les dugués zones tenen de comú 

 Hornblenda, Quarç, Turmalina, Estauròtida, Distena i Rutil. 



Nosaltres havem cregut endevinar-hi en els terrenys de la base 

 inferior de Vallvidrera aquest pis inferior, mentres el superior el 

 veiem en zona d' Amfibolites i Pissarres macliferes, que desde Can 

 Baldiró segueixen en lleugera inclinació la direcció N. E. fins a la 

 falda del Tibidabo. Corroboren la meva afirmació alguns dels mine- 

 rals recollits, sobretot trobant-se en dita zona inferior la Serpentina 

 que prova la presència anterior de l'oli vi, que indubtablement ha con- 

 tribuit a sa formació, així com també la presència actual dels Piro- 

 xens: Bronzita i Dialaga, V Hornblenda, etc. 



Per tant cal preguntar; ^ha estat el factor actiu d'aquesta zona, 

 el metamosfisme de contacte, degut a les diverses erupcions porfídi- 

 ques, o al contrari, ho ha estat el dinamometamorfisme produit per 

 una antiga sinclinal? Com diem més amunt, ens inclinem més a creure 

 en l'acció d'aquest darrer. El metamorfisme de contacte té una acció 

 sempre limitada, mentres que aquí es tracta de la cristal•lització de 

 sediments en una vasta extensió. 



En tot el que hem exposat fins aquí, no s'ha de veure un fet iso- 

 lat, sinó guardant relació amb la serralada primario-eruptiva del 

 litoral llevantí de nostra provincià, amb la que ha tingut una comuni- 

 tat de relacions, tant per la època de sa formació, com pel desenrot- 

 llament al través dels temps de sa acció destructiva. 



Estudi difícil és el dels terrenys primaris, però quan han sofert 

 grans alteracions, com la que acabem de descriure, aquest se con- 

 verteix en veritable enigma, que obliga al geòlec, a basar-se en part, 

 en teories d'autors acreditats, aplicades a terrenys de constitució 

 semblant, que és el que havem fet en el cas present. 



Barcelona, 1915. 



