14' Institució Catalana d' Historia Natural 



Però, el que més ens cridà l'atenció, fou la abundància de Falgueres 

 en un espai de no gaires metres quadrats, al fons mateix del torrent, 

 sobre tot una mica més amunt de la Font del Ferro; qualques d'elles 

 eren noves per a nosaltres i no s'havien trobat encara a La Selva. 

 Aquestes són: la Osmunda regalis L., tan rara a Catalunya, i el 

 Blechnum spicant L., que fóra una cita que'l refereix al Camí del 

 Salt de Gualba, totes les altres el posen exclusivament en el Pirineu. 

 Certament que aquesta barrancada, l'altitud de la qual no serà major 

 de 300 metres, ben pròxima a la mar, per altra banda, mostra en el 

 fons, tot un aspecte de muntanya. Els Verns, els Castanyers, els Telis 

 i certes Coníferes allí plantades i exòtiques en la localitat, ho diuen 

 també ben clar; sense dades meteorològiques, ens ho confirmen, la 

 frescor que s'hi disfruta a l'istiu i les atapaïdes boires que tant hi 

 sovintegen ja passats els dies xafogosos. 



La vegetació pteridofita susdita, és composta per les següents 

 espècies : 



Adiantum capillus - Veneris L. 

 Asplenium Adiantum-nigrum L. 

 Asplenium Trichomanes L. 

 Athyrium filix femina (L.) Roth. 

 Blechnum spicant L. 

 Dryopteris filix mas (L.) Schott. 

 Osmunda regalis L. 

 Polypodium vulgare L. 

 Pteridium aquilinum (L.) Kuhn. 

 Polystichum acaleatum (L.) Schott. 



El Blechnum spicant L., és molt escàs i no surt del fons del 

 torrent; la Osmunda regalis L., segueix un xic més amunt cap a 

 Mas Llop, però també desapareix ben prompte i, V Adiantum capillus 

 Veneris, és troba abans d'arribar a la Font, sense barrejar-se amb les 

 altres Falgueres. 



Girona, octubre de 1916. 



Francesc X. Altés Alabart - Impressor - Barcelona. 



