Institució Catalana d'Historia Natural 151 



Rubió fou la més fructífera sens dupte. Aquí el meu company reculli 

 una munió de bivalves de l'espècie Pisidium pusillum Gmel., (clas- 

 sificada per D. Artur Bofill) d'àrea extensa a Europa, nova per a la 

 fauna ibèrica; i d'allí prenguérem per mostra una Rana agilis Th., 

 (classificada per D. Joaquim Maluquer), trobada a Espanya per segona 

 volta, essent la primera per en Boscà a Ribas, també a Catalunya. 



. En una altra excursió fins al coll de la Basseta, el Sr. Codina fou 

 prou afortunat, ficant fàcilment a dins de la fiambrera, ja buida, un 

 escursó que's presentà. Es la Vipera Latastei Boscà, espècie típica 

 de la fauna espanyola, ja citada a Catalunya d'altres localitats (Ma- 

 luquer, Butll. Instit. Cat. d'Hist. Nat., 1916, p. 62) i que se l'em- 

 portà a Barcelona al Museu del Parc, on se troba encara viva. 



La tornada de Sant Joan de l'Erm la dividírem en dos dies (20 i 21 

 de Juliol), per explorar amb deteniment els indrets que més ens 

 agradessin. 



Passàrem el matí, del dia 22, a les vores del Segre, en la illa 

 d'enfront de la Sèu d'Urgell, guiats pel Catedràtic d'Historia Natural 

 del Seminari, Rvnt. D. Bonaventura Grau, i un altre matí també a 

 les vores del Segre, a Pons, el dia 23, acompanyats per D. Manel 

 Castellà, antic deixeble méu a Saragossa, i actual Secretari de l'Ajun- 

 tament, qui a la pujada cap a la Sèu me pregà i feu promètrer que a 

 la baixada m'aturaria per explorar un xic els voltants de la vila, com 

 ho férem amb més fortuna de la que jo esperava ni podia sospitar, per 

 haver trobat una espècie nova i molt hermosa, ademés d'una altra 

 espècie d'ortòpter que cal citar perquè la crec nova a Catalunya, el 

 menut Tridactylus variegatus Latr. 



El fruit de l'escursió en altres rams no's pot encara precisar, estant 

 en estudi la major part del material recollit. 



Entre'ls moluscs cal citar ademés les següents espècies, determi- 

 nades per D. Artur Bofill. 



Hèlix andorrica Bourg. Sèu d'Urgell. Forma típica prop de la 

 localitat d'origen. Espècie ben catalana (Bofill). 



Succinea Bofilli Fagot. Del riu Madriu. Es enterament igual a la 

 forma típica que descrigué Fagot, procedent dels prats d'Escaló a la 

 conca del Pallaresa (Bofill). 



Per lo tocant als Neuròpters, la llista que ve a continuació fa veure 

 l'extraordinari resultat, advertint que en ella divideixo els Neuròpters, 

 presos en sentit ample en els ordres que ara admeto, fent seguir les 

 espècies per ordre de famílies. 



