Institució Catalana d' Historia Natural g 



que n'era un dels membres més entussiastes de tal Junta. Vuit conso- 

 cis son auxiliars i naturalistes agregats als Museus de Ciències Natu- 

 rals de Barcelona (Martorell i de Catalunya), la seva obra meritíssima 

 ressalta ja en sos comensos a la vista dels més llecs que visitin ambdós 

 Museus; el Director, nostre consoci, senyor Bofill i Poch, ha trobat 

 en ells activíssims col•laboradors. 



De l'Escola d'Istiu de la Mancomunitat, n'han sigut Professors, 

 en Salvador Maluquer i el P Barnola, de Estudis de la Naturalesa el 

 primer, i de Pràctiques de fisiologia botànica, el segon. Les excur- 

 sions fetes acompanyats de sos deixebles (mestresses i mestres), i el 

 veure despertar en ells les hermoses aficions al estudi de la Natura, 

 compensan per dits Profesors sos treballs constants i sense defalli- 

 ment, des de fà setze anys, sent també consolador veure el fruit de 

 l'obra Institucional, sobre tot en el temps de la Presidència del 

 P. Barnola. 



El Museu Martorell, o millor dit, la Junta Municipal de Ciències 

 Naturals ha publicat, per primera volta, un Anuari, en el que no hi 

 falta la col•laboració dels socis de I'Institució. Ha sigut per nosaltres 

 un motiu de fonda satisfacció l'establiment de aquest nou camvi. 



Aquesta és l'obra que podríem dir-ne extraordinària d'un any. 

 L'ordinària ha consistit en la publicació ininterrompuda del Butlletí, 

 quins nombres han sigut casi tots de més de 16 planes, abundant-hi els 

 gravats i làmines ; les 9 reunions ordinàries, honrades per la con- 

 correncia de nombrosos socis, les 14 reunions de Concell Directiu, 

 l'ingrés dels nous socis i l'aument natural del Museu i Biblioteca. 



Cal ara sols esmentar que'l següent Estat finacier de l'Institució 

 és millor de lo que's podia esperar després d'un any de tan actiu 

 treball. 



Entrades 2646,08 Ptes. 



Sortides ' . 1756,70 » 



Restan. . 889,38 » 



Em resta tant sols dedicar un record carinyós, al que fou nostre 

 company, el distingit malacòlec senyor Tomàs, qui també tant havia 

 estudiat els minerals de Catalunya, i que morí al començar aquest 

 any, que tan fondes satisfaccions li hauria segurament proporcionat. 



Joaquim Maluquer, 



Secretari. 



