,- Institució Catalana d' Historia Natural 



El mateix Sr. President expressa el goig amb que ha estat vist el nome- 

 nament que ha fet la Diputació de Barcelona, de nostres consocis Srs. Palet 

 i Barba i Folch i Girona, per a formar part de la Junta de Ciències Naturals 

 d'aquesta ciutat. 



Admissió de socis. — Per aclamació és admesa com a soci numerari la 

 Societat Anònima Fodina, de Flix, presentada en la sessió darrera. 



Presentació de socis. — Els Srs. Sagarra, Godina i Zariquiey, presenten 

 per a soci numerari a Càndid Bolívar, que estudia Entomologia, especial- 

 ment Silfids cavernícoles. 



comunicacions científiques 



Sobre un exemplar de Balistes capriscus L.— El Sr. Sagarra llegeix un . 

 treball del Sr. Romaní, sobre un exemplar de Balistes caprisciïs L. , pescat 

 a la badia de Barcelona pel Abril de 190=5. 



Troballa de una dent de Carcharodon a Centelles. — El P. Barnola 

 presenta un bell exemplar de Carcharodon , recollit al peu de la muntanya 

 on s'enlaira el Castell de S. Martí de Centelles, en terreny Eocènic, pel 

 senyor En Josep Sala i Mola, arqueòlecde Vich. Mn. Faura i Sans manifesta 

 que l'exemplar que mostra el P. Barnola pot pertànyer realment a Carcha- 

 rodon, empro tenint en compte que el Carcharodon megalodon Ag. és 

 característic del Miocènic i Pliocènic no s'atreveix a donar la determinació 

 especifica. De l'Eocènic hi ha Yangustidens, com espècie afí, empro la relació 

 de dimensions no correspon amb la forma de l'indicat. Amb el que presenta 

 major semblança és amb el C. polyggrus Ag., amb la particularitat que els 

 dentículs laterals no estan separats del principal, la qual cosa hom no la pot 

 apreciar amb certesa en aquest exemplar. Serà probablement una nova va- 

 rietat. Cal advertir que Woodward ha considerat sinònima aquesta darrera 

 espècie del C. megalodon Ag., establint noves varietats. Ha estat citada pel 

 Dr. Almera, genèricament, una forma semblant de S. Julià de Vilatorta. 



Anomalies en plantes. — El P. Barnola mostra unes flors de Lilac persica 

 L. que presenten l'anomalia de tenir pètals supernumeraris per multiplica- 

 ció de les divisions del llim de la corol•la. El total de divisions és set, 

 havent-n'hi, doncs, tres de supernumeraries. Dita anomaiia és sovint des- 

 crita en els tractats de Teratologia vegetal. 



Presenta també el mateix senyor una nota sobre una monstruositat en la 

 espiga esporangííera de V Eqnisetum maximum Lam. (E. Telmatega Ehrti). 



