Institució Catalana d' Historia Natural 



53 



En Manuel de Chía 

 í Bajandas 



La llarga i crudel malaltia que 

 venia minant la existència de aquest 

 benvolgut consoci, tingué son funest 

 desenllàs el dia 2 del passat mes d'abril. 



Just és recordar en aquestes breus noticies, els principals treballs 

 a que En Chia consagrà sa activitat científica, ja dés de temps llu- 

 nyans, en que l'estudi dels sers naturals de nostra terra no havia 

 adquirit el desenrotllo que, sortosament, ha pres en l'actualitat. 



Conegut era son pare D. Julià, per ses investigacions arqueològi- 

 ques i paleontològiques en la província de Girona, i així no és d'extra- 

 nyar que nostre naturalista s'inspirés en tan bon exemple. 



A part de algunes noticies sobre arqueologia, entrà en possessió 

 d'un bon aplec de fòssils descoberts per son pare a Ciurana i Basella, 

 Empordà, localitats que continuà explorant i motivaren l'estudi que 

 sobre el pliocènic de Catalunya portaren a terme el canonge Doctor 

 Almera i el que escriu aquestes ratlles. 



Però, els estudis que més li agradaren, foren els conxiliològics, i 

 baix tal concepte la fauna catalana li es deudora de un bon aplec de 

 bonics treballs, essent el primer de que's fa esment son «Catalogo de 

 los moluscos testàceos terrestres y fluviàtiles de la comarca de Gero- 

 na», publicat en 1886. 



A n'aquest seguiren «Nota de los moluscos terrestres y de agua 

 dulce de los alrededores de Barcelona» (1883), «Contribución a la 

 fauna malacológica catalana: Moluscos terrestres y de agua dulce de 



