Institució Catalana d' Historia Natural 155 



En Joan Rosals 

 í Corretjer 



Ha mort nostre car amic Rosals 

 en 15 d'abril d'enguany; hem perdut 

 un company, un entussiasta excur- 

 sionista, un atent naturalista. 



Va entrar a formar part de nostra Institució en 7 de maig de 1905, 

 essent president de la mateixa Mn. N. Font i Sagué; sa tasca ha 

 sigut molt intensa. 



Fou un fidel i constant company en totes les excursions que foren 

 realitzades en temps de Mn. Font a qui acompanyà en gaire bé totes 

 les exploracions espeleològiques. En 1906 fou nomenat Bibliotecari i 

 en 1911 fou distingit amb el càrrec de Conceller primer, càrrec per 

 al que havia sigut novament el'legit enguany. 



La bondad de son caràcter i son tracte sempre amable i falaguer 

 contribuiren notablement a que adquirís una auriola de simpatia entre 

 tots els qu'ens preciàvem d'ésser sos amics. 



Les energies que li deixaven lliures ses ocupacions socials, les 

 consagrà a la literatura, essent un dels més ardorosos promotors de 

 la llengua universal «Esperanto» el símbol de la qual, l'estrella verda, 

 ostentava sempre; essent membre de la Junta nomenada amb ocasió 

 del Congrés Internacional celebrat a Barcelona. 



Però la seva activitat fou dedicada amb preferència a l'estudi de 

 les ciències naturals, en especial a tota cosa de nostra regió. Bona 

 prova en son les moltes comunicacions i notes seves, que enriqueixen 

 els volums de nostra Institució. Sa especialitat fou l'estudi dels 

 moluscos, publicant lluminosos treballs referents a la fauna malaco- 



