Institució Catalana d' Historia Natural 



La Arctía íatreííleí í el mètode per a cassar-la 



per 

 I. DE SAGflf^fí 



Una de les famoses troballes del general Dejean en sa estada a 

 Espanya fou la d'aquest preuat Lepidòpter. Com és sabut, dit perso- 

 natge el comunicà a Godard que el descrigué dedicant-lo a Latrei- 

 lle, sots la denominació de Chelonia latreillei. Durant bastant 

 temps el coneixement de la nova espècie restà incomplet perquè 

 l'exemplar amb que s'havia establert era un mascle, quedant per a 

 resoldre l'incògnita de si la femella seria o no àptera. Els entpmòlegs 

 es decantaren pel primer cas, atenent-se a sa semblança amb el gènere 

 Trichosoma (Ocnogina), les femelles del qual eren ja conegudes 

 aleshores. La resolució del fet honora als entomòlegs catalans d'aque- 

 lla època, ja que el Baró Feisthamel pogué comunicar a la Société 

 Eníomologique de France, en 1834, la primera femella, mercès a 

 unes crisàlides que li foren enviades per En Marian de la 

 P. Graells, recollides als voltants de Barcelona. 



Prop de deu anys més tard, en 1843, el mateix Graells publicà 

 en els Anals de la esmentada societat, una notícia sobre la metamòr- 

 fossis d'aquest insecte. Amb l'aplec de dades i minucioses observa- 

 cions que obtingué després de criar repetides vegades en captivitat a 

 Y Arctía latreillei poc resta dir referent a l'evolució de l'eruga, crisa- 

 lidació i envoltoris crisalidals. Les poques referències que dóna sobre 

 l'insecte perfet són molt justes i s'avenen del tot amb les observacions 

 nostres que motiven la present nota. Graells diu que vola vivament 

 en les hores de més forta calor en qual temps el mascle va cercant la 

 femella amb vol ràpid. Es precisament aquesta indicació que cal apro- 

 fitar per a cassar amb no gaire esfors aquest Lepidòpter. 



Avans de tot cal obtindré una femella, cosa més fàcil de conseguir 

 criant-la d'eruga. L'època més apropiada per a trobar les erugues de 

 latreillei és a últims de juny, perquè ja han arribat al màxim de sa 

 creixensa i acostant-se sa crisalidació hom les recull amb més facilitat. 

 Com és polífaga indiquem aquelles plantes que li són predilectes com 

 Genista hispànica, Scabiosa, Sonchus, Picridium i Plantago lan- 

 ceolata; en aquesta darrera l'hem trobada a Santa Coloma de Grama- 

 net. Després de sa crisalidació cal conservar la crisàlida entre molsa i 

 humitejar-la de tant en tant fins al mars o primers d'abril del any se- 

 güent. Arribada aquesta època, l'insecte romp la coberta crisalidal i 



