I2Ó Institució Catalana d'Historia Natural 



unes gotes de mercuri, els vàrem trobar després amalgamats uns amb 

 altres i embolcallats per una crosta vermellosa. El anàlissis que và- 

 rem confiar a en Lluis Guitart, alumne de l'Escola Superior d'Agri- 

 cultura, han donat: 



Oxit de ferro . 62,12 



Silice 27,75 



Alúmina 7,81 



Formació Geològica. — Pertanyen, com hem indicat, al eocè- 

 nic inferior, trobant-se en unes margues terroses, rogenques, molt 

 desfetes que hi ha intercalades en les arenisques fluvio-lacustres de 

 la facies inferior. El Dr. Almera (1) ha descrit aquest nivell en 

 sa memòria sobre la Plana de Vich: els terrenys, diu, que descansen 

 directament damunt de les sotsdites roques (ans ha descrit les roques 

 eruptives) en la conca de la riera Major són de origen fluvio-lacustre 

 i de règim litoral, com ho demostra i manifesta sa composició i dispo- 

 sició estratigràfica; aquesta és irregular en la proximitat de les 

 roques subjacents i en sa composició entren els elements de les roques 

 properes, ja en forma de dèbils filades de caliça i margues en son 

 nivell més baix, ja en la de sorres i arenisques en bancs més o menys 

 potents que alternen de un modo irregular amb els llits de conglome- 

 rats poligènics en tot el reste de la formació. 



Les calices solament existeixen en algunes insignificants filades 

 aprop de la ratlla divisòria entre el granit i aquesta formació, aflo- 

 rant al S. de la Verneda de Sant Feliu, per entre la sorra i les are- 

 nisques que tenen una entonació rogenca per haver-se format a costa 

 de les arenisques triàsiques inferiors que enmantellaren el país al 

 començar de la era secundària. 



Les margues més o menys argiloses son roges i de consistència 

 molt variable, ja compactes i dures, ja terroses i desfetes. Hi ha 

 llocs fora d'aquesta regió en què tenen bastant espessor i criden 

 l'atenció pel contrast de son color roig amb el gris més o menys fosc 

 de les roques calcàries margoses de l'eocènic mig, que sobre elles 

 directa o indirectament descansen amb concordància o discordància 

 d'estratificació, segons els llocs, com s'observa en les gorges del 



(1) 1906. Jaime Almera, Pbro. Descripción y gènesis de la Plana de Vich, acompafïada de 

 u Mapa topogràfico-geológico a la escala de 1/30,000. Meraorias de la Real Acadèmia de Cien- 

 as y Artés de Barcelona. 3. a època. Vol. V, pàg. 364. 



