68 Institució Catalana d'Histokia Natüeal 



recolecció de lo que sortís. Un cop in situ, vaig ferme càrrech de 

 que's tractava d' una grandiosa cova plena de bretxa quaternària^ 

 entre la qual apareixian gran quantitat d'ossos, la major part d' 

 ells esmicolats, sense que's pogués precisar per aital motiu a quins 

 animals havían pertanyut, si bè's veya ja que deurían ser grans 

 mamífers. La circunstancia de tenirse de continuar un desmont en 

 direcció ala gran massa de bretxa, a fi d'obrir una ampla via, me feu 

 esperançar que las troballas d'ossos continuaria y que potser entre 

 ells n'M hauria alguns d'interés científich. Vaig recomanar a l'en- 

 carregat de las obras y treballadors que tinguessin cuidado en se- 

 parar los blochs en que hi vegessin ossos, y desde aquell dia no 

 vaig deixar perdre cap ocasió de personarmhi jo mateix a fi d' ins- 

 peccionar las obras y separar ab molt cuidado las peças que apa- 

 reixian entre la bretxa y 1' estalagmita. 



Semblants precaucions y treballs no han sigut en va, puig s'han 

 pogut reunir quatre caixes d'ossos que han sigut trasladadas al Mu- 

 seu de geologia del nostre Seminari. Entre las peças que més cri- 

 dan r atenció hi ha unas mandíbulas de Rhinoceros y Cervus, un 

 fragment d' una banya pertanyent ab tota seguretat al Cervus me- 

 gaceros y unas conxas que sembla que poden referirse a la Testuda 

 groeca. Aquestas estavan sobre mateix d'una planxa estalagmítica 

 plena de gours o rebavas y recobertas d'una argila fina com si ha- 

 guessin sigut enterradas per una avinguda d'aigua; ademés, esta- 

 van en un nivell superior al dels aitres óssos, y junt ab ella s'hi han 

 trobat molts exemplars d'un Hèlix de gran tamany que no's pot re- 

 ferir a cap dels que avuy viuen à Catalunya. 



Hi ha encara un sens fi d'ossos de tots tamanys y formas que 

 seran de molt difícil classificació per la circunstancia ja ditad'estar 

 esmicolats quasi tots ells y en estranya barreja, puig havem trobat 

 ossets d'aucell junt a grossos caps de fèmur d'algun gran mamífer. 

 No ha aparegut lo més petit detall que indiqués la presencia de V 

 home en aquesta cova. 



Basti aquesta curta nota pera donar coneixement de la troballa, 

 puig no'ns trobem en situació, ni'ls restos estan prou examinats, 

 pera ferne un estudi complert, tasca que pertany, y creyem que 

 farà ab sa reconeguda competència, lo distingit geólech català y 

 volgut mestre nostre lo Dr. D. Jaume Almera, Pbre. 



N. Font r Sagué, Pbre. 

 Barcelona, Febrer de 1901. 



