Institució Catalana d' Historia Natural 69 



La Disodila de Castellar del Riu 



(Tx'eball inéclit) 



Temps enrera me foren remesos en consulta varis minerals y ro- 

 ques dels voltants de Castellar del Riu (Bergadà), y entre ells cri- 

 daren desseguida la meua atenció uns exemplars de roca d' estruc- 

 tura fullosa, color cendrosa y tacte argilós, que si bè no m' era 

 desconeguda ignorava que existís à Catalunya. 



Uu lleuger ensaig me demostrà que no anava equivocat y que 

 realment se tractava de la Disodila típica. 



Cordier va donar aquest nom à un combustible que alguns po- 

 sen entre 'Is lignits, altres entre la turba y altres entre les roques 

 silines amorfes, car presenta caràcters similars à quiscun d' aquets 

 grupus. 



El Lexique Petrograpliique (1) la defineix com «varietat de lig- 

 nit, format de fullets ó membranes primes, fàcilment separables, 

 elàstiques, resistentes, color gris-fosch; conté betum, argila, sllice, 

 y passa als esquistes bituminosos.» 



La disodila de Castellar del Riu presenta tots aquets caràcters, 

 ciema ab bastanta facilitat un cop seca, fent una flama viva y molt 

 fina de una olor desagradable, lo qual motivà '1 nom que porta (2) y 

 el que se li ha donat també de Stercus diavoli. 



Examinada al microscopi no hi he sapigut trobar les fústules 

 de diatomes que contenen altres roques d' aquesta mena, ni tam- 

 poch les partícules carbonoses y arrels de plantes entrellaçades, 

 sinó que 's presenta com una argila fullosa, de grà finíssim y ben 

 compacta. 



Ignorem la relació que aquesta roca te ab les magnes bitumino- 

 ses y els lignits que tant abunden en aquella comarca, axis com la 

 seua situació geològica precisa, perquè no havem visitat la locali- 

 tat, però ab tot es de suposar que no es més que un accident de les 

 formacions lignitíferes cretàciques que atravessen tot cl Bergadà. 



Encar que sols se tracta de una curiositat mineralògica, sens 

 aplicació industrial, la seua raresa y el no haver sigut citada en- 

 cara en nostre país, fà que tinga importància el seu descubriment. 



N. FoKT Y Sagué, Pbre. 

 Barcelona... 1909. 



(1) Congrés Geologique loternational 900. Comptes rendus de la VIII, 

 sessión, en France. Paris, 1901. 



(2) Del grech: Dysodés, pudent. 



